OKTOBER 1989
VÄLKOMMEN TILL SMALLVILLE KANSAS ANTAL INVÅNARE: 25 001
QUEEN INDUSTRIES VD SAKNAS
- Sluta nu. Öppna ögonen, Lex! - Jag kan inte!
En Luthor är inte rädd! Vi har inte den lyxen, vi är ledare.
Du har ett öde, Lex. Du kommer ingenstans med slutna ögon.
Abrakadabra.
- God eftermiddag, Nell. - Jonathan.
Martha. Vilken överraskning.
Vad gör det tillbakadragna paret Kent i stan?
Tulpaner. Röda, om du har det.
- Vad sägs om en tigerorkidé? - Nej tack, Martha vill ha tulpaner.
Det är en mycket okomplicerad blomma.
Vilken vacker klänning, Lana. Är du en prinsessa?
Jag är en fe-prinsessa.
- Var är hennes föräldrar? - På matchen med alla andra.
Jag är den snälla mostern.
- Vill du önska dig nåt? - Det vill jag väldigt gärna.
Abrakadabra.
Jag vet vad du önskade dig.
Jag ser ett litet ansikte. Det är allt jag vill ha.
Smallville vann visst igen.
Lex? Grabben?
- Var skriver jag under? - Här, mr Luthor.
- Hjälp mig. - Va?
Snälla, hjälp mig.
Grabben?
Hjälp mig.
Snälla, hjälp mig.
Vad i hela världen?
- Hej, Lana! - Mamma! Pappa!
Mamma?
Vad händer, Jonathan?
Lex! Var är du?
Lex?
Martha?
Barn faller inte ner från himlen, Martha.
- Så var kom han ifrån? - Jag vet inte.
Men han måste ha föräldrar.
De är definitivt inte från Kansas.
Vi kan inte behålla honom.
Ska vi säga att vi hittade honom på ett fält?
Vi hittade inte honom...
...han hittade oss.
NUTID
TONÅRING BLIR SNABBASTE LEVANDE MÄNNISKAN.
- Du är sen till bussen, Clark Kent. - Jag kommer, mamma.
Det smakar godare i flaskan.
- Var har du lärt dig bordsskick? - På en gård?
Jaha... God eftermiddag, sömntuta.
Jag har lektion i kväll, så ni får klara er själva. Beställ inte pizza.
Det finns mat i kylen.
Vad har du där?
En tillståndsblankett till fotbollslaget.
Laget har några platser, det är uttagning i eftermiddag.
- Du spelade ju i skolan, pappa. - Det var annorlunda.
- Varför? - Det vet du.
- Jag springer i halvfart. - Mycket kan hända under en match.
De flesta spelar inte ens.
Jag får nog sitta på bänken halva säsongen. Jag kan vara försiktig.
Jag vet, men tänk om det händer en olycka.
Du...
Jag förstår att det här är jobbigt-
...men du måste hålla ut.
Jag är trött på det. Jag vill inte vara en nolla hela high school.
FAMILJEN KENTS GÅRD
Hur kan du satsa mot din bästa vän?
Det är bara fakta. Om klockan gick långsammare skulle han vara död.
VÄLKOMMEN TILL SMALLVILLE VÄRLDENS METEORHUVUDSTAD
- Har nån bjudit dig på dansen? - Inte än.
Du och jag kan gå ihop.
Det blir inte en dejtgrej utan en vängrej.
Hej.
- Blev inte du...? - Jag tog en genväg.
Genom vad? Ett svart hål?
Du får ursäkta vår orädda reporter, hennes myskoradar är på.
Att folk ignorera allt konstigt betyder inte att det inte händer.
Vi vill gärna hänga med dig och Scooby på äventyr-
- men vi måste lämna in våra tillståndsblanketter.
Jag har ångrat mig, Pete. Det är nog inte så smart att gå med i laget.
Det här är enda sättet.
Ska ni gå på uttagningen till fotbollslaget? En självmordspakt?
Vad?
Vi försöker undvika att bli årets fågelskrämmor.
Vad pratar du om? Och varför viskar vi?
Det är tradition. Fotbollsspelarna väljer ut en förstaårselev-
- klär av honom och målar ett "S" på hans bröst.
Och hänger upp honom.
Det lär sluta med många års terapi.
Så vi vill vara med i laget. De lär inte välja nån av sina egna.
- Vi ses på lektionen. - Hej då.
- Ge honom tio sekunder. - Fem.
Ett, två, tre, fyra, fem.
Rena fakta.
Clark Kent blir alltid ett freak när han kommer nära Lana.
Nietzsche.
Jag visste inte att du hade en mörk sida.
- Har inte alla det? - Jag antar det.
Så är du man eller superman?
- Det vet jag inte än. - Där är du, Lana.
Hej, Clark.
Kan du göra mig en enorm tjänst och läsa igenom min uppsats?
Jag blev klar klockan två i natt och är osäker på slutet.
Det är säkert jättebra.
Hur mår du, grabben? Det ser ut som att du ska kräkas.
Jag mår bra.
Du glömde en, Clark.
Det är dags för hämnd.
LUTHOR CORP GÖDSELFABRIK NUMMER 3
Tack, pappa.
Redo! Down! Kör!
Clark! Hur ser jag ut?
Som en tacklingsdocka.
Lycka till.
Kom igen, dö inte!
Jag trodde att jag körde på dig.
Om du hade gjort det hade jag varit död.
Clark!
- Är du oskadd? - Ja, jag mår bra.
- Vad var det för galning som körde? - Det var jag.
Lex Luthor.
- Jonathan Kent. Det här är min son. - Tack för att du räddade mitt liv.
Du hade säkert gjort likadant.
Ni har en imponerande son. Om jag kan gottgöra er på nåt sätt...
Kör långsammare.
Hej!
- Min moster kommer tillbaka snart. - Kom igen, lev lite farligt.
Om moster Nell hittar oss här blir ditt liv inte värt att leva.
Var är hon? Spelar hon bridge?
Hon är hos Lex Luthor.
Jag visste inte att hon kände familjen Luthor.
Hon sålde en massa mark till dem.
De äger Metropolis Sharks. Hon kan lägga ett gott ord för mig.
Fråga Clark istället.
- Han räddade Lex liv i dag. - Du måste skämta.
Ibland kan människor överraska oss.
Jag tycker att det är häftigt.
En scout från Kansas State kommer till matchen på lördag.
Jag vill inte bli en "minns du honom".
Smallville har tillräckligt många såna killar.
Jag vill att du har det här på dig på matchen på lördag.
- Jag kan inte ta emot det. - Ge tillbaka det efter vinsten.
Är det verkligen en bit av meteoren som...
Den har orsakat så mycket otur-
att det bara kan finnas tur kvar.
Jösses, du skrämde skiten ur mig.
Känner jag dig?
Du ser ut som fågelskrämman. Var har du varit?
Hallå, psykfall. Vakna.
Det var tolv år sen. Och det var bara en lek.
Vad vill du?
Jag vill leka.
- Vems pickup är det här? - Din.
Det är en gåva från Lex Luthor.
"Kör försiktigt. Står i skuld till dig för evigt. Galningen i porschen."
Helt otroligt.
- Var är nycklarna? - Din pappa har dem.
Jag vet att du vill, men du får inte behålla den.
Varför inte? Jag räddade hans liv.
- Så du förtjänar ett pris? - Jag menade inte så.
Du kan köra den nya och jag den gamla. Alla vinner.
Det handlar inte om att vinna.
Familjen Luthor har råd.
Jag vet att du är arg, men det är normalt.
Normalt?
Det här då. Är det normalt?
Jag dök inte i efter Lex bil. Han körde på mig i 95 km/tim.
Låter det normalt? Jag önskar inget hellre än att vara normal.
- Det är dags, grabben. - För vad?
Sanningen.
Jag vill visa dig en sak.
Jag tror att den är från dina riktiga föräldrar.
Vad står det?
Jag har försökt tolka det, men det är inte skrivet på nåt mänskligt språk.
Vad menar du?
Dina riktiga föräldrar var inte härifrån.
Var är de ifrån?
Menar du att jag är från en annan planet?
Och ni har förstås gömt mitt rymdskepp på vinden...
Det står i skyddsrummet.
Så här kom du till vår värld. Det var samma dag som meteorregnet.
Det här är väl ett skämt?
- Varför sa ni inget tidigare? - Vi ville skydda dig.
Ni borde ha berättat.
Clark!
- Vem är där? - Det är jag.
Clark.
Clark Kent?
- Varför smyger du runt i skogen? - Du skulle inte tro mig.
Förlåt, det var inte meningen att skrämma dig.
Vänta, Clark. Jag förväntade mig bara inte att träffa nån här.
- Mår du bra? - Jag hänger på en kyrkogård.
- Verkar det normalt? - Jag är också här.
Det är sant. Så vad är din förklaring?
Kan du bevara en hemlighet?
Jag är hemligheternas Fort Knox.
Jag kom hit för att prata med mina föräldrar.
Du måste tycka att jag är konstig som pratar med döda människor.
Nej, jag tycker inte att du är konstig.
Minns du dem?
- De dog när jag var tre. - Jag beklagar.
Det är inte ditt fel, Clark.
Kom, jag presenterar dig.
Mamma och pappa, det här är Clark Kent.
Hälsa.
Hej.
Ja, han är lite blyg.
Hur ska jag veta det?
Mamma undrar om det handlar om en tjej.
Pappa undrar om det handlar om en kille.
Han har sjuk humor.
Varför är du här, Clark?
Brukar du känna att ditt liv skulle ha blivit annorlunda?
Ibland drömmer jag att jag är i skolan-
- och väntar på Nell, men hon kommer inte.
Så mina föräldrar kommer, de är inte döda utan bara väldigt sena.
Jag hoppar in i bilen och vi åker till mitt riktiga liv i Metropolis.
Då brukar jag vakna.
Och i en minut är jag lycklig.
Tills jag inser att jag fortfarande är ensam.
Vad sa ni, mrs Lang?
Ja, det ska jag hälsa henne.
Din mamma säger att du aldrig är ensam.
Hon vakar alltid över dig, oavsett vad som händer.
Vad sa ni, mr Lang?
Din pappa tycker att du är återträffens självklara drottning.
Sa de verkligen det där?
Ja, de är rätt pratglada när de väl börjar.
Tack för att du följde mig hem.
Det är trevligare än att smyga runt i skogen.
Så här länge har vi aldrig pratat förut. Vi borde göra om det.
Ja, det borde vi.
- Ska du gå på dansen? - Ja, med Whitney.
Så klart.
Du då?
Nej, jag hoppar nog över det.
Om du ändrar dig spar jag kanske en dans till dig.
Hej då, Clark.
Hallå?
Clark?
Jag såg dig inte.
Jag ringde på men ingen öppnade.
Hur tog du dig genom grinden?
Jag pressade mig in. Om jag stör...
Nej, Heiki har spöat mig tillräckligt för i dag.
Vilket fint hus.
Om du är död och letar efter nåt att hemsöka...
Det är så stort.
- Hur går den nya bilen? - Det är därför jag är här.
Gillar du den inte?
Det är inte det. Jag får inte behålla den.
Du räddade mitt liv. Det är det minsta jag kan göra.
Din pappa gillar visst inte mig. Det är okej.
Jag har varit skallig sen jag var nio.
Jag är van vid att folk dömer mig på förhand.
Han är bara inte så förtjust i din pappa.
Och han tror att äpplet inte faller långt från trädet.
Det är förståeligt.
Du då, Clark? Föll du långt från trädet?
Jag måste nog gå nu. Tack för pickupen.
Clark...
...tror du att en människa kan flyga?
- Ja, i ett flygplan. - Jag menar inte så.
Jag menar att sväva genom molnen med bara luft under sig.
Människor kan inte flyga, Lex.
Jag gjorde det.
Efter olyckan när mitt hjärta stannade.
Det var mitt livs mest stimulerande minuter.
Jag flög över Smallville-
- och för första gången såg jag inte en återvändsgränd.
Jag såg en ny tid.
Vi är framtiden, Clark.
Och jag vill inte att nåt ska hindra vår vänskap.
- Tredje fallet den här veckan. - Alla är före detta idrottare.
Vem är knäppskallen?
Jag vet inte, vi kollar upp honom.
Han heter Jeremy Creek.
Det här är en tolv år gammal bild och den här är fyra timmar.
Det är omöjligt. Det måste vara en tonåring som liknar honom.
Jag gissade på ond tvilling. Tills vi kollade försvunna.
Jeremy försvann från sjukhuset. Han har legat i koma i tolv år.
Han led av en elektrolytobalans.
- Och åldrades inte. - Så han har precis vaknat?
Sjukhusets generator stannade och Jeremy försvann.
Strömmen måste ha laddat honom.
Nu är han i Smallville och försätter gamla idrottare i koma. Varför?
Det är exakt tolv år sen de valde Creek som fågelskrämman.
"Komatös pojke hittad på fält 20 meter från meteornedslag."
Exponeringen gjorde nåt med hans kropp.
Det här kan inte stämma.
- Du borde visa honom. - Visa mig vad?
Det började som en urklippsbok men sen muterade det.
Vad är det?
Jag kallar det "mysterieväggen".
Det är alla konstiga händelser-
- som har skett i Smallville sen meteorregnet.
Det var då allt började. Staden blev helknäpp.
- Vad tycker du? - Varför berättade ni inte för mig?
Berättar du allt som händer i ditt liv?
Vi har alla våra hemligheter.
TIME DJUP SMÄRTA I HEART LAND
Lana?
Alltihop är mitt fel.
Låt mig vara, Chloe.
Grattis, du är årets fågelskrämma, Clark.
- Bråka inte med mig just nu. - Kom igen, då.
- Vad pågår mellan dig och Lana? - Ingenting.
Gillar du hennes halsband?
Bra, för närmare än så kommer du aldrig henne.
Det förändras aldrig.
Hjälp mig.
Visst gör det ont?
Du är Jeremy.
Jag trodde att det skulle ta slut om jag straffade dem.
Men det tar aldrig slut.
Vänta. Vart ska du ta vägen?
På balen. Jag var inte med på min.
Snälla, hjälp mig ner.
Du är säkrare här.
LUTHOR CORP GÖDSELFABRIK NUMMER TRE
Hjälp mig.
Clark?
Herregud.
- Vem gjorde det här? - Det spelar ingen roll.
- Du måste till en läkare, Clark. - Det är ingen fara.
Låt mig åtminstone skjutsa dig.
Du måste sluta, Jeremy.
Jag vet inte hur du tog dig hit.
- Du borde ha hållit dig borta. - Du får inte skada mina vänner.
De är inte dina vänner.
- Jag tar hand om det här. - De har inte gjort dig nåt.
Jag gör det inte för min skull, utan för dig och alla andra som oss!
Det som hände dig var mitt fel. Jag förstår din smärta.
Jag känner ingen smärta, det är en gåva.
- Jag har ett syfte och ett öde. - Det har jag med.
Ge upp, Jeremy.
- Hur mår du? - Vem är du?
Var är jag?
Jag heter Clark Kent och du är i Smallville.
Jag vill åka hem.
Du var inte på dansen, Clark.
Lana.
Vad gör du här?
Jag sparade den där dansen till dig.
Är allt som det ska?
Allt är perfekt.
Tack för dansen, Lana.
Text: Pernilla Hallgren Iyuno-SDI Group