Mr Luthor, vad kan jag göra för er?
Jag vill avsluta mina konton.
- Får jag fråga varför? - Är det några problem?
Nej, naturligtvis inte, men familjen Luthor har varit kund här i tolv år.
- Det kom som en chock. - Jag vill ha allt i kontanter.
Vi ska göra vårt bästa.
- Kan jag få er underskrift? - Självklart.
Får jag ser ert körkort, tack.
- Varför det? - Underskriften stämmer inte.
- Jag måste verifiera er identitet. - Jag står här, vad mer begär ni?
- Jag beklagar. Det är bankens policy. - Ge mig pengarna - nu!
Fyll väskan!
- Vad är det, Lex? - Flytta på dig!
- Tina, var har du fått tag i de här?! - Jag lovade ju att lösa våra problem.
Du rånade väl inte banken i går?
Jag gjorde inte det.
Lex Luthor gjorde det.
- Sluta! Du lovade att inte göra så. - Jag gjorde det för vår skull.
- Nån kunde ha kommit till skada. - Nu har vi råd med ett perfekt liv.
- Ingen har ett perfekt liv. - Lanas liv är det.
7Att stjäla löser inte våra problem. Jag lämnar tillbaka dem.
Mamma?!
SOS Alarm. Hallå?
Är det nån där? Hallå?
- Hallå? Är det nån där? - Ursäkta. Det var inget.
Varför skulle Lex Luthor råna banken?
Jag har sett en del konstigheter, men det här tar priset... nästan.
- Bytet blev 100 000 dollar. - Jag känner Lex, det var inte han.
Jag vet att han är din vän, men du såg honom själv.
- Jag vet inte vad jag såg. - Det måste finnas en förklaring.
Det hoppas jag också. Annars har jag en ond dubbelgångare
Lex, vi hörde inte bilen.
Får jag komma in? Jag är obeväpnad.
- Varför sitter inte du häktad? - Jag var i Metropolis när det hände.
- Har polisen några ledtrådar? - Nej.
Därför vill jag prata med dig. Såg du den här personen?
- Ja, han såg ut precis som du. - Fast fingeravtrycken stämmer inte.
Är du säker på att du inte såg fel?
- Vad händer nu? - Jag hoppas att pengarna dyker upp.
Tidningarna kommer att jubla. Folks åsikter om mig lär befästas.
Jag måste till jobbet.
Jag är ledsen för det här. Jag lovar att jag inte är nån smart brottsling.
En smart brottsling hade burit mask.
Stirra inte.
- Tråkar vi ut dig? - Förlåt. Jag har ont i huvudet.
Du måste få igång blodcirkulationen. Kom igen, killar!
Om Ross slår dig blir det tio varv. Kom igen, Clark, sätt fart!
Det verkar som om nån får springa.
Vad är det, Clark?
Är du oskadd, Kent? Vad hände?
Så du kan se genom allt, både folk och föremål?
Ibland är det som röntgen.
- Utan förvarning? Det bara händer? - Jag får huvudvärk, sen börjar det.
- Du kan säkert kontrollera det. - Hur kontrollerar man nåt sånt?
Du måste träna. Ögonen har muskler.
Din mamma har rätt.
Du måste lära dig att hantera det så att det inte händer slumpmässigt.
Det låter ju bra. Hur gör jag det?
Lana, du har besök.
- Hej, Lana. - Tina! Är allt som det ska?
Ja. Mamma mår inte bra, men nu är det bättre, så...
Så du har slutat med "cheerleading" och Nell har kört ut dig i garaget?
Hon har så rörigt. Jag hjälper henne.
- Har hon förlåtit dig? - Inte än.
Nu får du mer tid åt dina impopulära vänner.
Du är inte impopulär, Tina.
Vad hände med tjejen som inte brydde sig om vad folk tyckte?
Hon började i high school.
Men din mamma styr inte ditt liv.
Du ska vara glad att Nell bryr sig. Om nåt skulle hända min mamma...
Ingen skulle vilja ha mig. Jag skulle nog hamna på fosterhem.
- Det lät muntert... - Vad vill du att jag ska säga?
- Du har det perfekta livet. - Vill du ha det? Du får det.
Jag nöjer mig med kläderna.
Vore det inte coolt om vi var systrar?
Skulle Nell adoptera mig om nåt hände mamma?
Inget ska hända din mamma, Tina.
Hände det igen? Vi åker hem.
Det är ingen fara. Skulle inte du till antikaffären?
Hallå?
Mrs Kent! Martha, menar jag.
- Hur går affärerna? - Lysande. Jag funderar på att sälja.
- Jag trodde att du älskade affären. - Jag valde aldrig det här livet.
- Är Tina inne? Jag såg henne gå in. - Hon är hos Lana. De är oskiljaktiga.
- Jag kunde ha svurit... - Du måste se i syne.
Jag behöver lite frisk luft.
- Jag skulle hämta lampan. - Lampan...?
- Den du hade renoverat åt Jonathan. - Ja, just det. Jag har den på lagret.
Den är inte riktigt färdig...
Jag hittade den här under kistan.
Så virrig jag är! En kund betalade kontant.
Det är mycket pengar. Du borde vara försiktig.
Titta in i nästa vecka, då ska den vara klar.
Mrs Kent, ni glömde er väska.
Vi är visst båda lite virriga i dag.
Lex Luthor rånar bank
Clark!
Är du oskadd?
Clark...?!
- Polisen hittade pickupen övergiven. - Var det nån mer som såg föraren?
- Jag kunde svurit på att det var du. - Det är fler som har synproblem...
- Hur fick de tag i dina nycklar? - Jag var bara inne i antik...
- Vad är det, mamma? - Rose betedde sig väldigt underligt.
Jag hittade 5 000 dollar på golvet. Bankens namn stod på bandet.
- En kund betalade henne... - Tror du att det är från rånet?
Så Rose tog dina nycklar och förvandlades till Clark?
- Du har rätt. Det är inte klokt. - Jag tror inte det.
Jag såg Tina Greers skelett. Det var konstigt och grönt.
- Det såg inte mänskligt ut. - Tina föddes med en skelettsjukdom.
Stackarn fick en massa mediciner. Hon skulle inte överleva, trodde de.
Hon blev bättre efter treårsdagen.
- Precis efter meteorregnet? - Ja.
- Vad tror du att Tina gör? - Jag vet inte.
Jag såg samma syn efter rånet. Tror jag.
- Jag önskar att jag kunde styra det. - Försök fokusera, som på teleskopet.
Du kan börja med nåt litet.
Vad har jag i handen?
Din fickkniv.
- Du kunde se genom min hand. - Du har alltid kniven i den fickan.
- Vad är det? - Du ljög om min mamma.
- Kan jag hjälpa er? - Roger Nixon, Metropolis Inquisitor.
- Flytta dig från min bil. - Bilden satte fart på vår upplaga.
- Serietidningar är trovärdigare. - Är det fiktion? Ditt straffregister.
Spännande läsning. Det måste ha kostat att tysta alla.
- De där handlingarna är hemliga. - Jag har en bra källa.
När jag såg den fick jag ett uppslag: "Lex Luthors vilda liv i Metropolis!"
- Låter "Club Zero" bekant? - Jag stämmer er.
Stämningar tar många år. Då är anden ute ur flaskan-
- och alla får veta att den nye Lex Luthor bara är en fasad.
Vet du vad jag tror? Om du velat trycka det så vore det redan ute.
- Du är ute efter en muta. - Det är ett affärsförslag.
- 100 000, så försvinner pappren. - Ohederligt, men du är ju journalist.
Tror din far att han kan gömma dig för evigt? Du har 24 timmar på dig.
Jag ljög inte för dig, Lana. Din mor hade varit stolt över dig.
Hon älskade dig.
Du berättade en saga om en kvinna med det perfekta livet. Det var lögn.
Hon älskade "cheerleading", sa du. Hon hatade det.
Hon ville inte stanna i Smallville.
- Ville du höra att hon var olycklig? - Jag hade velat få veta sanningen.
Din mor var en vanlig tonåring.
Jag har försökt leva upp till en Laura Lang som inte finns.
Du läser en sjuttonårings dagbok. En ögonblicksbild av hennes liv.
Det är som om jag skrivit det själv.
Din mor var smartast och vackrast i klassen.
Hon fick hålla examenstalet.
Dagboken tog slut innan det hände.
Du skulle ha hört hennes tal.
Vad sa hon?
Allt som hade bubblat inom henne.
Hon sa att hon kvävdes i Smallville.
- Har du en kopia? - Nej.
Men jag glömmer aldrig första raden:
"Jag åstadkom aldrig något viktigt, men mina barn kanske kan göra det."
Hej, Clark!
- Är allt som det ska? - Har ni märkt nåt konstigt med Tina?
Inget som kan föranleda din djupa koncentration.
Det enda konstiga med Tina är hennes idoldyrkan av Lana.
Hon är nästan hennes klon.
Kom.
- Lana! - Den där tjejen förföljer dig.
- Gillar du tröjan? - Den är jättefin. Jag har en likadan.
Jag vet. Jag köpte den i samma affär. Och jag hittade ett smaragdhalsband.
Varför blir jag inte förvånad?
Vi ses vid lunch.
Är allt som det ska? Nell sa att du inte var på humör.
- Det är ingen fara. - Bra, för jag vill be om en tjänst.
Mamma ska flytta till Metropolis. Hon vill inte att jag byter skola...
Jag tänkte att jag kunde flytta in hos dig och Nell.
- Hur länge då? - Jag vet inte. Några månader.
Mamma skulle betala er. Pengar är inget problem.
Jag kan till och med skaffa en häst. Visst vore det coolt?
Jo... men jag måste fundera på saken.
- Är det okej med din mamma? - Javisst.
Hon vet att vi är bästa vänner. Det var hennes idé.
- Jag måste prata med Nell först... - Nell älskar mig.
Jag trodde att du skulle bli glad. Folk säger att vi ser ut som systrar.
Jag vet inte om det är en bra idé.
Jag förstår. Så allt var lögn?
När jag behöver dig så sviker du mig.
Du skulle ha sagt ja, Lana. Det hade varit perfekt.
Clark! Vad är problemet? Varför stirrar du på mig?
Jag vet inte. Ursäkta.
- Vad gör du hemma? - Är det synen som spökar?
Jag kan kontrollera det. Jag koncentrerade mig. Det funkade.
- Vad koncentrerade du dig på? - Tinas skåp.
- Vad såg du? - Pengarna från rånet.
- Jag ska just stänga. Vad gäller det? - Vi söker er dotter.
- Hon är inte hemma. Vad har hänt? - Rånbytet hittades i hennes skåp.
Ni skämtar? Min Tina? Hur skulle hon kunna vara inblandad?
Det vill vi fråga henne. Kan ni ta med henne till stationen?
Självfallet. Vi ska samarbeta. Vem sa att de låg i hennes skåp?
Nån unge tipsade oss anonymt.
- Vad gör du, Clark? - Lurar på hur mycket pengar jag har.
Du kan ju ta ut och räkna dem.
- Det är väl inget roligt? - Har du hört om Tina?
De hittade rånbytet i hennes skåp.
Jaså...
Hon frågade om hon kunde få bo hos mig.
En bankrånare?
Jag sa att det inte var nån bra idé. Jag har nog med problem med Nell.
Jag trodde att ni stod varann nära.
Hon vill att jag ska vara nåt som jag inte är.
Det är som en dubbel personlighet. Dels finns personen som alla ser-
- och sen personen som man vill vara.
- Jag vet hur det känns. - Det var därför jag kom hit.
Du är den ende som ser vem jag egentligen är.
Jag vill tacka dig för det.
- Whitney då? - Glöm Whitney.
Jag har spanat in dig, precis som du har spanat in mig.
Jag vet inte hur du fick veta det, men du borde ha låtit mig vara!
Inga spår efter Tina eller Lana.
- Förvandlades hon tillbaka till Tina? - Meteorregnet påverkade nog henne.
- Så att hon kan ändra utseende? - Ja, och det ger henne krafter.
Tina kan se ut som vem hon vill. Bara jag kan se skillnad.
Pete, jag tar fram häftpistolen!
- Får jag komma in? - Tjejen som du söker är ute.
Veckans ledare?
Mitt årliga orerande om våra prioriteringar.
Jag gillar det du har gjort med tidningen.
Då är du i ensam majoritet.
Jag är ledsen för det jag sa. Jag kan inte sluta när jag går igång.
Jag beundrar faktiskt det. Du vet vem du är och du kör din stil.
Jag uppskattar komplimangen, men du är inte här för att peppa mig.
- Ni publicerar väl examenstalen? - Jag skrev ut fjolårets sömnpiller.
- Vilket år? - 1977.
Det är F.D.
Före datorn, när diskon härskade. Allt före det finns bara på papper.
Du hajar snabbt.
Då ska vi se...-77. Här har vi det.
"Saturday Night Fever" var temat "Styx" valdes till århundradets band.
Nån måste ha retat upp ledningen...
"På grund av det omstridda innehållet väljer vi att inte publicera talet."
Det är nog det enda som är värt att läsa.
Jag kanske kan spåra det. Vet du vem som höll talet?
Ja.
Min mamma.
- Vill du ha en drink? - Jag vill ha pengarna, sen drar jag.
- Jag behöver väl inte räkna dem? - Jag bjuder till och med på väskan.
Du känner dig ganska nöjd, va?
Med så mycket pengar borde min far kunna få saker att försvinna för gott
Han är inte så smart som han tror.
Originalet. Ha ett trevligt liv.
Jag kan få dig att försvinna.
Vad tänker du göra? Ska du låta döda mig?
Nej, du blir i högsta grad levande.
Men det kommer inte att finnas några bevis för din existens.
Körkort, pass, bankkonton, allt kommer att raderas.
Med ett samtal så kan jag se till så att alla dina uppgifter raderas.
Du bluffar.
Ring din bank och kolla ditt konto.
Om inte mobilen redan är spärrad...
- Vad har du gjort? - Du ska få en ny identitet.
Den blir lite mindre hederlig... Kanske mördare, eller knarklangare.
Du mister jobbet, huset och familjen.
Jag lämnar tillbaka pengarna.
- Sen är vi kvitt. - Nej, det är vi inte.
Jag vet att din bror arbetar åt ungdomsdomstolen. Vad sa du?
Att ni kunde göra snabba pengar? Han kan få fängelse för det.
- Lämna honom utanför. - Det var inte jag som drog in honom.
Du trodde att du kunde blåsa mig, att jag behövde pappas beskydd.
När jag får saker att försvinna så förblir de begravda.
Vad begär du av mig?
Din hjälp. Min far är besatt av "Daily Planet".
Men folket läser "The Inquisitor", det är det som intresserar mig.
Jag matar dig med historier och du publicerar dem.
Du är ständigt till mitt förfogande. Följ mig!
- Vad hände med din bil? - Jag körde av en bro i 100 km/h.
- Hur kan du fortfarande vara vid liv? - Det är mysteriet som du ska lösa.
Vad är det? Varför tittar du på mig så där?
Förlåt, det var inget. Jag var inte säker på att det var du.
- Kommer jag olägligt? - Nej.
Jag var ute och joggade, sen hamnade jag här.
- Är du och Nell fortfarande osams? - Hur visste du det?
Jag är bara lyhörd.
Jag hittade min mammas dagbok.
Mycket av det jag känner kände hon också.
Det är skönt.
Eller?
Det är skönt, frustrerande och otäckt.
Det är som om hon kunde se rakt genom mig. Har du nånsin känt så?
Mer än du anar.
När jag läste hennes ord var det som om hon talade till mig.
Sen var hon borta.
Du hade tur som åtminstone fick det.
Har du försökt hitta dina föräldrar? Dina biologiska föräldrar.
Inte direkt. De är nog miljontals år borta.
Om du fick ställa en fråga, vad skulle du fråga dem?
Vad hände? Varför övergav de mig?
Hur kan jag få rätsida på allt konstigt i mitt liv?
Ingen av oss kommer att få ett svar.
Hoppas att du finner det du söker.
Hej! Hade inte du ditt projekt?
Jag blev klar tidigt. Jag vill ägna lite tid åt världens bäste pojkvän.
- Jag har prov i morgon. - Just det. Det hade jag glömt.
Vi har ju resten av livet på oss.
- Vad har flugit i dig? - Mitt nya jag. Gillar du det?
Jag kan nog vänja mig. Vill du ha skjuts hem?
Jag klarar mig. Får jag låna din jacka? Jag fryser.
Vi ses i morgon.
- Så Tina Greer kan bli vem hon vill? - Jag såg det med egna ögon.
Förlåt, det är Chloes område. Jag skriver om sport och killgrejer.
- Hon skriver om det oförklarliga. - Hon var upptagen med nåt annat.
- Nobbad av "National Enquirer"...? - Varför är vi vänner?
För att jag ställer upp, även när jag tycker att du är knäpp. Det är stängt
Ser du på "Cops"? Sista stället hon gömmer sig på är i mammans affär.
Jorden anropar Clark!
- Är allt som det ska? - Vi måste ta oss in.
Vad letar vi efter?
- Vem är det? - Tinas mamma.
- Hur visste du att hon var där? - Jag kan se rakt genom dörren.
- Hur dog hon? - Bruten nacke.
Gissar jag.
Tina är nog på väg till Metropolis.
Jag tror inte det.
- Varför skrev hon Lanas underskrift? - Du sa att Tina är besatt av henne.
- Vill hon döda Lana? - Hon vill bli Lana.
Jag hittade din dagbok, mamma.
Plötsligt känns våra samtal inte så ensidiga.
Jag försökte hitta ditt tal, men det publicerades aldrig.
Varje gång jag kommer närmare dig så är det nåt som drar mig bort.
- Vad gör du här, Whitney? - Faster sa att du var ute och red.
Jag pratar bara med mina föräldrar.
De är döda. Du har ett underbart liv, men du ser det inte ens.
Du har ingen rätt att vara olycklig. De kommer inte tillbaka, fatta det.
- Vad pratar du om? - Du förtjänar inte ditt liv.
Det gör jag.
Clark!
- Vad gör du här? - Jag tänkte fråga dig detsamma.
- Var är Lana? - Jag vet inte.
Jag vet att hon var här, men jag hittar henne inte.
Vad är det? Mår du inte bra?
- Tina, var är Lana? - Tina existerar inte längre!
Jag lever också med en hemlighet. Jag vet vad som hände med din mor.
Det var länge sen. Tänk inte på Lana, du får snart göra henne sällskap.
Jag trodde att jag hade dödat dig. Jag gör inte om samma misstag.
Var är Lana?
Vem är du?
- Var är hon?! - Hon är död.
Lana!
- Jag hörde vad som hände. - Ville du kolla att jag var oskadd?
Jag bryr mig alltid om dig, men jag är inte här för att träffa dig.
Lana, jag har grävt lite.
Herregud...! Hur hittade du det?
Om jag berättar det så är jag tvungen att döda dig.
- Tack, Chloe. - Ingen orsak.
- Hur är det med Tina? - Hon kan inte skada nån.
Jag förstår henne. Man lever med en gåva som man måste hemlighålla.
Man avundas alla normala. Man vill bara vara nån annan.
Du gillar verkligen henne, va?
Vad skulle du göra om du kunde se allt?
Jag skulle lära mig att blunda.
Som rektor för Smallville High vill jag presentera årets talare:
Miss Laura Hawkins!
Mina damer och herrar, god afton.
De orden inleder alla examenstal.
Jag använder dem avsiktligen för resten av talet är inte så lugnande.
Jag åstadkom aldrig något viktigt, men mina barn kanske kan göra det.
När jag kom till Smallville High...
Översättning: Staffan Fröling www.sdimediagroup.com