- Hvordan lot jeg deg overtale meg? - Elevene må gjøre samfunnstjeneste.
Vi kunne heller tjent samfunnet vårt som badevakter for jentene.
Hva er det som trekker her?
- Hei, Clark. Pete. - Tenk at du er frivillig her, Lana.
- Jeg skal være her i et par uker. - Jeg skal lese for Cassandra.
Interessant kvinne. Noen sykepleiere sier at hun kan se inn i framtiden.
Må dere være to for å lese for meg? Ikke bare stå der. Kom inn.
- Hvordan visste du at vi var to? - Jeg er blind, ikke døv.
Jeg hørte din lille venns sko knirke langt ute i ganga.
Kan du virkelig se inn i framtiden?
- Godt gjort, Pete. Veldig diskré. - Hva heter du?
- Pete Ross. - Mr. Ross.
Hvis du vil bli spådd, så kan du gå på tivoliet.
Du har en lang spasertur hjem, Mr. Ross. Kjenn etter i lommene dine.
Jeg låste nøklene mine inne i bilen. Du må klare deg selv, gutt.
Hva heter du?
Mr. Bollston? Det er Lana Lang.
Lang?
Familien Lang flyttet til Smallville i 1938.
De tok over noen gårder. De gjorde et skikkelig kupp.
- Du er lokalhistoriker. - Jeg er besatt av det.
- Er du det neste offeret mitt? - Du ser da ikke så nifs ut.
- Du skulle kjent meg som ung. - Du var nok en ekte hjerteknuser.
Vi tar en tur. Du får fortelle hva familien Lang har gjort siden 1938.
Det er så vakkert her. Rart at ikke flere kommer hit.
De er for opptatt med å se på tv.
Kan du løpe til rommet og hente et skjerf til meg? Jeg vil ikke fryse.
- Ja visst. - Takk, skatt. Du er ei topp snelle.
Vann, takk.
Hva er i veien?
En som står deg nær, kommer til å dø. Veldig snart.
Bare si fra når dere vil ha noe sånt.
- Er det noe som plager deg, Clark? - Nei, men maskinen er ganske farlig.
Det er en gård. Det følger med. Alvorlig talt, gutt. Hva er det?
Jeg traff en gammel, blind kvinne. Hun kan se inn i framtiden.
- Hva sa hun? - At noen som står meg nær, vil dø.
Du kan ikke la en gammel dame skremme deg med en spådom.
Hun sa at Pete måtte gå hjem. Han fant ut at nøklene hans lå i bilen.
- Ingen kan forutsi framtiden. - Hva om hun kan det?
- Og sa dette, så jeg skal hindre det? - Hun burde sagt navn, tid og sted.
Selv om hun kan forutsi framtiden, så kan hun ikke styre den.
KVELNING
DRAPSSAKEN FORTSETTER
Skjebnen har gitt deg en sjanse til, Harry-gutten.
Og denne gangen... skal de få svi.
Jeg har ikke spist en sånn på årevis. Ikke siden bypass-operasjonen.
- Det var en spøk. - Du er jo hysterisk.
Hva vil du ha å drikke?
Hva koster kaffe? Sånn man lager av bønner.
2,75.
- Bærer de dem hit fra Sør-Amerika? - Du høres ut som bestefaren min.
- Pass på at den er varm. - Ja da.
Det er ikke din feil, Lana.
Vet du om andre som har mistet et gammelt menneske i rullestol?
- Det er jo ganske imponerende. - Kanskje han ble kidnappet.
- Hvem ville ønsket å kidnappe Harry? - Kanskje en karpe spiste ham.
Dere ba jo om hjelp. Jeg tenker bare kreativt.
- Jeg liker teorien din. - Tren på tjuvlyttingen din.
Beklager. Jeg er ny i byen. Jeg hørte at ungdommen frekventerer her.
Ja, vi "frekventerer" ofte her.
Clark. Den frekke heter Chloe. Og dette er...
Lana Lang. Navneskiltet var til stor hjelp.
Lykke til med å finne det savnede, gamle mennesket.
Nyt kaffen. Den kom med pakkesel i morges.
Takk, skatt. Du er ei topp snelle.
Du spiller så vakkert.
- Jeg skulle gått på konservatoriet. - Stemmen din høres så ung ut.
Konservatoriet stengte på 70-tallet.
Jeg har drømt om det, mener jeg. Hvis jeg hadde levd i en annen tid.
Hjelper du en gammel dame tilbake på rommet?
Jeg vet allerede hvordan framtiden min er.
Du kan prøve å unngå å bryte lydmuren.
- Det er da ikke noe morsomt. - Du kan bli skadet.
Hvorfor er du plutselig så interessert i helsen min?
Jeg traff en kvinne på gamlehjemmet. Hun ser framtiden.
- Spådde hun framtiden din? - Ikke akkurat.
- Hun sa en som sto meg nær, ville... - Dø?
- Jeg vet det høres sprøtt ut, men... - Hun vet når noen hører etter.
- Du høres ut som far og mor. - Det må være første gang.
- Jeg tror denne kvinnen er ekte. - Men vil du vite framtiden din?
- Vil ikke du vite hvordan alt går? - Livet er en reise. Jeg dropper kart.
- Du kan uansett kjøre forsiktigere. - Deg som venn forandret framtiden.
Jeg har flere varer jeg må levere.
- Du sa ikke hva kvinnen heter. - Du var jo ikke interessert.
- Kanskje hun kan gi meg aksjetips. - Cassandra Carver.
- Det vil neppe få Harry tilbake. - Hva gjør du her så sent?
Jeg vil treffe Cassandra. Hvor er bildet av Harry som ung?
- Jeg vet ikke. - Er alt i orden?
Jeg gikk til sjefen her for å si alt jeg vet. Politiet var der.
Han er savnet. Det er ikke så rart.
Harry Bollstons virkelige navn er Harry Volk. Han er en morder.
- En morder? Hvorfor får han bo her? - Det er 60 år siden, da han var 17.
Han har sont straffen sin. De anså ham vel som ufarlig da han kom.
Han skulle bli konsertpianist da. Han skulle få et fullt stipend.
Men læreren hans anbefalte en annen.
- Så han drepte læreren sin? - Nei.
Læreren hadde drept drømmen hans, så han drepte lærerens drøm.
Mannens sønn.
Fanken! Sikringen.
God kveld. Vi har feil på en kabel. Jeg skal bare se på sikringen din.
- Er det noen andre hjemme? - Nei, jeg er skilt.
- Er du i slekt med Randolph Gage? - Han er faren min. Gikk bort i 1993.
Jeg leste nekrologen hans. Han åpnet byens første bilforretning.
- 1935. Du har god hukommelse. - Takk. Jeg har mye tid å slå i hjel.
Nå har vi tre forretninger i tre fylker.
Det virker som om du overtok en lys framtid fra faren din.
Skal du komme inn, Mr. Kent?
- Hvordan klarer du det? - Én sans borte, resten er forsterket.
Jeg trodde aldri at jeg skulle få se deg etter det som hendte i går.
Sett deg.
- Jeg kan ikke glemme det du sa. - Tenk da hvordan jeg har det.
Jeg syntes det var en forbannelse da det begynte å skje med meg.
Jeg så bilder av ting som jeg ikke kunne påvirke.
- Når begynte dette? - Da jeg mistet synet.
Jeg våknet den morgenen, og alt var som vanlig. Så kom meteorene.
Én landet på åkeren bak huset mitt. Glimtet brente i stykker synsnerven.
- Jeg er lei for det. - Det er ikke din feil.
Det er utrolig hvordan livet kan forandre seg på ett øyeblikk.
- Vennene mine tror at du er... - En bløff?
Folk er redde for det ukjente, Clark.
De vil bare vite om alt vil gå bra.
Men det kan ikke jeg garantere.
Det jeg kan gjøre, er å vise deg skilt langs veien.
Det er opp til deg hva du gjør med dem.
Jeg har så mange spørsmål i livet. Jeg vil bare ha noen svar.
Kom nærmere.
Ta hånden min.
Nei!
Så du også det?
- Det var kanskje en hallusinasjon. - Nei, det var en glimt av framtiden.
- Og du så en uendelig kirkegård? - Som om jeg var alene på jorden.
Jeg vet ikke hva du så eller ikke så, men tenk på kilden.
- Stemmer. Vi vet ikke noe om henne. - Hun mistet synet i meteorregnet.
- Derfor kan hun spå framtiden? - Jeg ble jo påkjørt og overlevde.
Du kan ikke la dette ene bildet kvele livet ditt.
Men hva om det er skjebnen min? Å leve lenger enn alle jeg er glad i.
Clark... jeg vet ikke hva som venter deg i framtiden.
- Jeg tror hun har svarene. - Bare du kan styre skjebnen din.
Akkurat nå syns jeg ikke at jeg styrer noe.
Cassandra Carver?
Følger det et navn med de dyre skoene?
Lex Luthor.
- Fra "Luthor eier alt AS"? - Sånn stort sett.
Og hva vil Smallvilles frelser med en gammel, blind kvinne?
- Du gjorde et inntrykk på Clark. - Så du kom for å se det selv.
Clark er ikke dum. Han må ha en grunn til å si at du vet ting.
Hvorfor aner det meg at du ikke kom for å få aksjetips, Mr. Luthor?
Vær så snill, kall meg Lex. Jeg håpet at du kunne fortelle mer om Clark.
Og du kaller ham en venn?
Han reddet livet mitt, men er et mysterium.
De fleste er det. Det er det som gjør dem interessante.
Jeg er villig til å betale for disse tjenestene.
Spar pengene dine, Lex. Jeg kan ikke fortelle deg noe om Clark...
...selv ikke om jeg ville det. Jeg kan bare spå den jeg tar på.
- Jeg trenger ikke vite framtiden min. - Hvorfor det?
Fordi faren din allerede har staket den ut for deg?
- Jeg tror vi skaper vår egen skjebne. - Vil du ikke se hva du skaper?
Kanskje jeg ser din venn Clark. Eller så ser jeg kanskje noe annet.
Adjø, miss Carver. Det har vært opplysende.
Kom tilbake... når du er klar.
- Chloe? Hva...? - Hun er ikke kommet tilbake ennå.
- Hva gjør du her? - Chloe ringte meg også.
Hun sa at hun visste noe om Harry.
Jeg så meg om da jeg kom hit. Og jeg fant dette.
Chloe kaller det "det snåles vegg". Alt rart begynte etter meteorregnet.
- Hva med deg? Tror du også det? - Ja, det gjør jeg nok.
Gjelder det meg også? Jeg sitter der sammen med den trehodede kalven.
Det på veggen har ikke noe med deg å gjøre.
Husker du da du sa at folk skjuler sine mørkeste hemmeligheter?
Alle kan se min. Det er vanskelig, for alle behandler en annerledes.
- Som om man vil gå i stykker. - De vil nok bare hjelpe til.
Men de minner meg bare om mitt livs vondeste øyeblikk.
Hvordan ville det føles for deg, Clark?
Jeg skulle bare ønske jeg kunne dra tilbake i tiden og ta det bort.
Jeg trodde at jeg på videregående omsider kunne få glemme det.
Men det er der hvor jeg enn går. Kanskje jeg må godta skjebnen min.
Jeg forblir veslejenta som er kledd som fe og har mistet foreldrene.
Jeg ser deg ikke sånn.
Jeg vet det, Clark. Du er den eneste som ikke gjør det.
- Vi fikk beskjeden din, Clark. - Alle skulle jo treffes på The Torch.
- Jeg er lei for det. - Kommer den vakre miss Lang?
Nei, hun fikk nok snålt for én dag. Hva har dere?
Fyren ble funnet død hjemme. Bind for øynene, og kvalt med pianotråd.
- Det samme som Volk gjorde i 1945. - Det høres ut som noen kopierte det.
Et drap for 60 år siden, to dager etter at morderen forsvinner? Neppe.
Harry sitter i rullestol, Chloe. Det blir ingen forbryterbølge.
- Jeg fant dette bildet av Harry. - Det ligner på fyren vi så på kafeen.
- Kanskje han har et barnebarn. - Eller så er det Harry.
- Hvor skal vi begynne? - En imitator kan ha sendt fanpost.
Vi stenger klokka ni, "Mozart".
- Dette pianoet må stemmes. - Ingen har spilt på det på mange år.
- Vil du betale nå? - Kan jeg få én kaffe til?
- Har du ingen steder å dra? - Du kan gjøre rent til Chopins toner.
Jeg går ut fra det.
- Hva om noen ser oss? - Vi må passe på ikke å bli sett.
Clark? Er det deg?
Harrys rom ligger nede i ganga. Vi kan treffes der.
Du hadde det så travelt da du dro forleden kveld.
- Jeg håpet at du ville komme tilbake. - Beklager.
Du så det... hva det nå var.
Jeg ser alltid synene. Spørsmålet er: Hvordan kunne du klare det?
- Jeg vet ikke. Burde jeg ikke det? - Ingen andre har gjort det.
- Hvorfor akkurat meg? - Fordi vi vet begge to...
...at du ikke er som andre folk.
- Visst er jeg det. - Jeg har sett deg... før vi møttes.
Flere enn én gang har jeg tatt på folk og følt smerte og fortvilelse.
Men så dukket du opp, og smertene var borte.
Jeg tror det er skjebnen din, Clark.
Å hjelpe mennesker. Å redde dem fra frykten og mørket.
- Hvordan? - Det må du selv finne ut.
Du kan frykte framtiden, eller så kan du ønske den velkommen.
Det er opp til deg.
- Hvem er de? - Folk som trenger hjelp av deg.
- Hvordan, uten å vite hvem de er? - Jeg er ingen radio som tar imot alt.
- Det er alt jeg har. - Jeg skal finne ut av det.
Clark? Hemmeligheten din er trygg hos meg.
- Har dere funnet noe? - Ingen brev, bare gamle avisutklipp.
Nekrologer, artikler...
Fyren har vært besatt av Smallville i femti år.
- Er det noe galt, Clark? - Det er henne. Jeg må stikke.
Takk for serenaden. Men hvis ikke du skal sove her, som du ikke skal, -
så stikker jeg nå.
- Hva er dette? - Leser dere ikke gresk på skolen?
Det er Euripides. "Fedrenes synder hjemsøker barna."
Du spiller Beethoven og snakker gresk. Det er søtt.
- Hva har det med meg å gjøre? - Faktisk ganske mye, Zoe Garfield.
Din bestemor Eve døde vel i fjor?
Jeg var skapt for store byer og konserthus. Det var skjebnen min.
Og bestemoren din hjalp til med å ta livet av den framtiden.
Og nå...
...skal jeg ta livet av din.
- Slipp henne! - Ikke rør deg!
Jeg sa du skulle slippe henne.
Lærte ikke foreldrene dine deg å respektere de som er eldre?
Ta vare på henne.
Zoe klarer seg, men sjåføren var så sikker på at han kjørte på deg.
Bare rolig. Han stiller ingen spørsmål.
- Er gutten i arresten? - Han er på sykehus, til observasjon.
- Vet Zoe hvorfor han gjorde dette? - Hun er glad du tilfeldigvis kom.
- Sa du det til politiet? - De ville neppe høre om den blinde.
- Jeg vet ikke hva jeg syns om dette. - Hun sa at skjebnen min er å hjelpe.
Du tror vel ikke at hun vet hemmeligheten din?
- Du bør ikke treffe henne mer. - Uten henne ville Zoe dødd.
Skjebnen din kan være å beskytte folk. Vår er å beskytte deg. Greit?
Mamma sa at du ringte.
Er dette Porschen som...? Hvorfor har du den fremdeles?
Jeg leste en gang om en rik mann som overlevde en hotellbrann.
Han holdt seg fast i avsatsen utenfor vinduet i én time før han ble reddet.
Etterpå kjøpte han hotellet. Han bodde alltid på det rommet.
Hvis noen spurte, sa han at skjebnen neppe klarte å finne ham to ganger.
Du trodde da ikke på skjebnen?
Det gjør jeg ikke. Men jeg lurer hver gang jeg ser på denne bilen.
Et lag undersøkte den. Sammen- støtet kunne umulig ha åpnet taket.
De må ha begått en feil.
- Husker du noe av ulykken? - Nei. Bare at jeg dro deg ut.
- Jeg tenkte at du kunne fortelle mer. - Dessverre.
Det er snålt å gå rundt når alle bevisene sier at jeg burde være død.
- Det er vel et uløst mysterium. - Skjebnen kan ha hatt andre planer.
- Du har vært for mye hos Cassandra. - Hun dveler ikke ved fortiden.
Du lever, Lex. Du må spørre deg selv om noe: Hva skjer nå?
Jeg er her for å hente gutten fra kaféoverfallet.
Den unge, uidentifiserte fyren? Han er her. Han sover som et barn.
Hjelp meg...
Politiet avhørte Harry. Han ble visst tatt av en som var besatt av saken.
Så fyren kom seg ut av håndjernene og smuglet inn og lenket fast Harry?
- Det er den offisielle versjonen. - Kanskje det, men det er ulogisk.
Det hører hjemme på "det snåles vegg".
- Er alt i orden, Clark? - Egentlig ikke.
Jeg tror jeg skal gå inn og snakke med Harry.
Jeg fant et bilde av Zoe i en eske under senga di.
- Og hvem er du? - Clark Kent. Vi har møtt hverandre.
- Hvordan forklarer du bildene? - Hvorfor må jeg forklare dem?
Jeg tror at du og den gutten er den samme personen.
Du har veldig livlig fantasi.
Jeg vet ikke hvordan du gjorde det, men jeg vet at det var deg.
Du sa du heter Kent. Bestefaren din het Hiram. Faren din heter Jonathan.
Snålt. Jeg husker ikke deg fra slektstreet.
- Jeg skal holde øye med deg. - Søster.
Søster! Noen må hjelpe meg!
Hjelp! Søster!
Han trakasserer meg. Har ikke jeg hatt det vanskelig nok?
- Du bør nok gå, unge mann. - Jeg skulle uansett gjøre det.
Det er alt jeg fant på Harry Volk. Rettssaken, drapet, granskningen.
- Er det noen som passer på fyren? - Lana holder øye med ham.
- Jeg hørte det. - Hva leter vi etter?
Det må være en forbindelse mellom dem Harry tar.
Zoe sa at Harry anklaget bestemoren hennes for å ha drept framtiden hans.
Harry er borte. De fant rullestolen ved dammen for en halvtime siden.
- Jeg så meteorsteiner i dammen. - Så sånn reiser han i tiden.
Vi må finne ut hvem som er det neste offeret.
- Se her, Clark. - Hva er det?
- Lista over jurymedlemmene i saken. - Rudolph Gage. Rita Garfield.
Han dreper jurymedlemmenes etterkommere.
Snakker om ikke å kunne gi slipp på noe.
- Hva er det, Clark? - Se på nummer 11.
- Hiram Kent. Bestefaren din? - Harry vil drepe faren min.
- Kan jeg hjelpe deg? - Det gjelder en gasslekkasje.
- Lekkasje? Jeg kan ikke lukte gass. - Mannen din ringte. Er han her?
- Han kommer straks. Hvor er Kurt? - Han har tatt ferie.
Har du meg unnskyldt litt?
Kurt er vel ikke den som vanligvis fikser gassen for dere?
- Hva vil du? - Drepe mannen din.
- Hva har Jonathan gjort deg? - Ingenting. Men faren gjorde noe.
Kom igjen, Mrs. Kent! Jeg er for gammel til å leke gjemsel!
Jonathan!
Du kan ikke redde ham, Mrs. Kent.
- Er du uskadd? Og mamma? - Jeg vet ikke. Hva feiler det deg?
- Noen prøver å drepe deg. - Hva?
Han er allerede her.
Nei!
Martha?
Mamma?!
- Pust! - Martha!
Er alt i orden?
Tror dere at jeg noen gang ville la dere to være alene igjen?
Cassandra tok feil, Clark.
Ingen kommer til å dø.
- Du er den siste jeg ventet å få hit. - Jeg kommer med gaver.
Det gjorde også grekerne.
- Jeg vil ta imot tilbudet ditt. - Jeg trodde du styrte skjebnen selv.
Det gjør jeg. Men det har hendt ting. Tegn jeg ikke vil overse.
- Hva slags tegn? - Jeg lever selv om jeg burde dødd.
Det må ha en grunn. Jeg vil ikke gjøre bra ting.
- Jeg vil gjøre storslagne ting. - Da trenger du ikke hjelp av meg.
Hva er i veien, Cassandra? Er du redd for hva du kommer til å se?
Sitt ned.
Du er blitt advart.
Hva så du?
Jeg trenger hjelp her inne!
- En eller annen?! - Miss Carver?
Jeg er lei for det. Hun er borte.
- Hun så det. - Så hva da?
Framtiden sin.
Tekst: Tor Hundstad Iyuno-SDI Group