- Hur kunde jag låta dig övertala mig? - Alla elever ska göra samhällstjänst.
Vi kunde ha tjänat vårt samhälle som badvakter åt tjejerna i stället.
Vad är tjusningen?
- Hej, Clark. - Pete. - Är du volontär här?
- Jag ska vara här i några veckor. - Jag ska läsa åt Cassandra.
Hon är en spännande kvinna. Hon lär kunna se in i framtiden.
Måste ni vara två för att läsa åt mig?
Stå inte bara där, kom in.
- Hur visste ni att vi var två? - Jag är blind, men inte döv.
Jag hörde din väns skor gnissla ute i korridoren.
Kan ni verkligen förutsäga framtiden?
- Bra jobbat, Pete. Finkänsligt... - Vad heter ni?
Mr Ross, om ni vill bli spådd så ska ni gå till cirkusen.
Ni har en lång promenad hem.
Känn efter i era fickor.
Jag låste in nycklarna i bilen.
Du får klara dig själv.
Vad heter du?
Mr Bollston? Det är Lana Lang.
Lang...?
Familjen Lang flyttade till Smallville 1938.
De tog över några gårdar. De gjorde ett riktigt klipp.
- Ni kan er historia. - Jag är besatt av det.
- Är du mitt nya offer? - Ni ser inte så farlig ut.
- Du skulle ha känt mig som ung. - Ni var nog en riktig hjärtekrossare.
Vi tar en sväng, så kan du berätta vad Langs har haft för sig sen 1938.
Det är så vackert, konstigt att inte fler kommer hit.
De har fullt upp med att titta på tv.
Kan du springa tillbaka och hämta en halsduk? Jag vill inte bli kall.
Visst.
Du är rar, du.
Vatten, tack.
Vad är det?
Nån som står dig nära kommer att dö.
Mycket snart.
Säg till när ni vill ha sånt gjort.
- Är det nåt som stör dig, Clark? - Den där maskinen är ganska farlig.
Det är en gård, sånt hör till.
Allvarligt talat, vad är det?
Jag träffade en gammal blind kvinna. Hon kan se in i framtiden.
- Vad sa hon? - Att nån närstående kommer att dö.
Du kan inte låta nån gammal tant skrämma dig med sånt där prat.
Hon sa att Pete skulle få gå hem. Han hade låst in nycklarna i bilen.
- Ingen kan förutspå framtiden. - Men jag kanske kan göra nåt.
Då borde hon sagt namn, tid och plats.
Även om hon kan förutsäga framtiden så kan hon inte påverka den.
Strypning
Mordrättegången fortsätter
Ödet har gett dig en andra chans.
Den här gången ska de få betala.
Jag har inte ätit en sån på åratal. Inte sen bypass-operationen...
- Det var ett skämt. - Du är ju helfestlig.
Vad vill du ha att dricka?
Vad kostar kaffe? Sånt man gör av bönor.
2,75.
- Bär de hit det från Sydamerika? - Du låter som min farfar.
- Se till att det är varmt. - Visst...
- Det är inte ditt fel, Lana. - Jag slarvade bort nån i en rullstol.
- Det är ganska imponerande. - Han kanske blev kidnappad.
- Vem skulle vilja kidnappa Harry? - En karp kanske åt upp honom...
Ni bad ju om hjälp. Jag tänker högt.
- Jag gillar din teori. - Träna på din tjuvlyssningsteknik.
Förlåt, jag är ny i stan. Jag hörde att det är här unga människor samlas.
Ja, vi samlas ofta här.
Clark. Den oförskämda heter Chloe. Och detta är...
Namnbrickan var till stor hjälp.
Hoppas att du hittar din gamling.
Njut av kaffet. Det kom med packåsna i morse.
Tack. Du är rar, du.
Du spelar så vackert.
- Jag kom in på konservatoriet. - Din röst låter så ung.
Konservatoriet stängdes på 70-talet.
Jag har drömt om det, menar jag. Om jag hade levt i en annan tid...
Hjälper du mig tillbaka till rummet?
Jag vet redan min framtid.
Måste du spränga ljudvallen?
- Det är det som är kul. - Du kan skada dig.
Vadan detta intresse för min hälsa?
Jag träffade en kvinna som kan se in i framtiden.
- Spådde hon din framtid? - Inte precis.
- Hon sa att nån närstående skulle... - Dö?
- Jag vet att det låter knäppt, men... - Hon gillar att ha nån som lyssnar.
Du låter som mina föräldrar.
- Jag tror att hon kan göra det. - Vill du verkligen veta framtiden?
- Vill inte du veta hur allt slutar? - Livet är en resa. Vem vill ha karta?
- Jag vill att du kör försiktigare. - Du har redan förändrat min framtid.
Jag har fler varor att köra ut.
- Du sa aldrig vad hon heter. - Du var ju inte intresserad.
Hon kanske kan ge mig börstips.
Cassandra Carver.
- Det kan inte få Harry tillbaka. - Vad gör du här så sent?
Jag vill träffa Cassandra. Var är fotot av Harry som ung?
Jag vet inte.
Är allt som det ska?
Jag gick till föreståndaren för att berätta vad jag vet. Polisen var där.
Han är försvunnen. Det är inte konstigt.
Harry Bollstons riktiga namn är Harry Volk. Han är en mördare.
- En mördare? Varför får han bo här? - Det var 60 år sen, när han var 17.
Han har avtjänat sitt straff. De ser väl honom som ofarlig.
Han skulle bli konsertpianist. Han skulle få ett stipendium.
Men hans lärare rekommenderade nån annan.
- Så han dödade sin lärare? - Nej.
Läraren hade dödat hans dröm, så han dödade lärarens dröm.
Mannens son.
Fan! Jordfelsbrytaren.
God kväll. Vi har fel på en ledning. Jag ska bara kolla jordfelsbrytaren.
- Är det nån annan hemma? - Nej, jag är skild.
- Är ni släkt med Randolph Gage? - Han är min far. Han gick bort -93.
Jag läste minnesrunan. Han startade stans första bilfirma.
- 1935. Ni har bra minne. - Jag har mycket tid att slå ihjäl.
Nu har vi tre återförsäljare.
Det låter som er far efterlämnade en ljus framtid åt er.
Tänker ni komma in, mr Kent?
- Hur gör ni det där? - De andra sinnena förstärks.
Jag trodde aldrig att jag skulle få se dig efter det som hände igår.
Sätt dig.
Jag kan inte glömma det ni sa.
När det började hända mig så tyckte jag att det var som en förbannelse.
Jag såg bilder av saker som jag inte kunde påverka.
- När började det? - När jag förlorade synen.
Jag vaknade den morgonen och allt var som vanligt. Då kom meteorerna.
En landade på åkern bakom huset. Blixten brände sönder min synnerv.
- Jag beklagar. - Det är inte ditt fel.
Det är otroligt hur ens liv kan förändras på ett ögonblick.
- Mina vänner tror att ni är... - En bluff?
Folk är rädda för det okända, Clark.
De vill bara veta om allt ska bli bra.
Men det kan inte jag garantera. Jag kan visa skyltar utmed vägen.
Vad du gör med dem är upp till dig.
Jag har så många frågor. Jag vill bara ha några svar.
Kom närmare.
Ta min hand.
Nej!
Såg du också det?
- Det kanske var en hallucination. - Det var en glimt av min framtid.
- Och du såg en oändlig kyrkogård? - Som om jag var ensam på jorden.
Jag vet inte vad du såg, men vem är hon?
- Han har rätt. Vi vet inget om henne. - Hon förlorade synen i meteorregnet.
- Därför kan hon förutspå framtiden? - Jag blev ju påkörd och överlevde.
Du kan inte låta det kväva ditt liv.
Men tänk om det är mitt öde, att överleva alla som jag älskar.
Clark... jag vet inte vad som väntar dig i framtiden.
- Jag tror att hon har svaren. - Du är den ende som styr ditt öde.
Just nu styr jag inte över nåt.
Cassandra Carver?
Han ägaren till dessa dyra skor ett namn?
Lex Luthor.
- Som i Luthor-som-äger-allt? - Mer eller mindre.
Och vad vill Smallvilles frälsare en gammal blind kvinna?
- Ni gjorde starkt intryck på Clark. - Så ni ville se det med egna ögon.
Clark är inte dum. Han säger att ni vet saker.
Varför får jag känslan av att ni inte är här för att få börstips?
Snälla, kalla mig Lex. Jag hoppades att ni kunde berätta mer om Clark.
Och du kallar väl honom vän?
Han räddade livet på mig, men han är ett mysterium.
- Det är det som gör folk intressanta. - Jag kan betala för era tjänster.
Spara dina pengar, Lex. Jag kan inte berätta om Clark...
...inte ens om jag ville.
Jag kan bara spå den som jag vidrör.
Jag behöver inte veta min framtid.
För att din far redan har stakat ut den åt dig?
- Vi skapar vårt eget öde, tror jag. - Vill du inte ha en glimt av det?
Jag kanske ser din vän Clark, eller så kanske jag ser nåt annat...
Adjö, miss Carver. Det har varit upplysande.
Kom tillbaka - när du är redo.
Chloe...
Hon har inte kommit tillbaka än.
- Lana, vad gör du här? - Chloe ringde mig också.
Jag såg mig om och hittade det här.
Chloe kallar det "mystikens vägg". Allt började efter meteorregnet.
Tror du också det?
Ja, det gör jag nog.
Gäller det även mig? Jag sitter där ihop med den trehövdade kalven.
Det där har inget med dig att göra.
Minns du när du sa att folk döljer sina mörkaste hemligheter?
Alla kan se min. Det är jobbigt, för alla behandlar en annorlunda.
- Som om man ska gå sönder. - De vill nog bara hjälpa till.
Men de påminner mig om mitt livs värsta ögonblick.
Vad tycker du om det, Clark?
Jag önskar att jag kunde resa tillbaka i tiden och ta bort det.
Jag trodde att high school skulle få mig att glömma det.
Men vart jag än går - där är det. Jag kanske ska acceptera mitt öde.
Jag kommer alltid att vara en flicka, utklädd till fé, som mist föräldrarna
Jag ser inte dig på det viset.
Jag vet, Clark. Du är den ende som inte gör det.
- Vi fick ditt meddelande, Clark. - Vi skulle ju ses på "The Torch".
- Jag är ledsen för det. - Kommer miss Lang?
Nej, hon fick nog. Vad har ni fått fram?
Killen hittades död i sitt hus. Han blev strypt med pianotråd.
- Samma signatur som Volk använde. - Det låter som en som kopierar mord.
Skulle han ha kopierat ett mord som inträffade för 60 år sen? Knappast.
Harry sitter i rullstol, Chloe.
- Jag hittade det här fotot av Harry. - Det liknar killen vi såg på fiket.
- Han kanske har en sonson. - Eller också är det Harry.
- Var ska vi börja? - De kanske skickade beundrarbrev.
Vi stänger klockan nio, Mozart.
- Pianot behöver stämmas. - Ingen har spelat på det på åratal.
- Vill du betala? - Kan jag få en kaffe till?
- Har du ingenstans att ta vägen? - Du kan städa till tonerna av Chopin.
Jag antar det.
- Tänk om nån ser oss. - Vi får se till att inte bli sedda.
Är det du?
Harrys rum ligger nere i korridoren. Vi ses där.
Du fick så bråttom häromkvällen.
Jag hoppades att du skulle komma tillbaka.
Du såg det, vad det nu var.
Jag ser alltid synerna. Frågan är: hur kunde du göra det?
Jag vet inte. Borde jag inte det?
Ingen annan har gjort det.
- Varför just jag? - Vi vet båda...
...att du inte är som andra.
- Det är jag visst. - Jag har sett dig innan vi träffades.
Fler än en gång har jag rört vid folk och känt smärta och förtvivlan.
Men sen dök du upp, och smärtan försvann.
Jag tror att det är ditt öde, Clark.
Att hjälpa människor, att rädda dem från fruktan och mörker.
- Hur då? - Det får du klura ut.
Du kan frukta framtiden eller också kan du välkomna den.
Valet är ditt.
- Vilka är det? - Människor som behöver din hjälp.
- Men hur ska jag kunna hjälpa dem? - Jag är ingen radio som tar emot allt
Det är allt jag har.
Jag ska lista ut det.
Din hemlighet är säker hos mig.
- Har ni hittat nåt? - Inga brev, bara gamla tidningsklipp.
- Minnesrunor, artiklar... - Han är besatt av Smallville.
- Är det nåt på tok? - Det är hon. Jag måste sticka.
Tack för serenaden, men så vida inte du ska sova här, vilket du inte får-
så sticker jag nu.
- Vad är det här? - Läser ni inte grekiska i skolan?
Det är Euripides. "Fädernas missgärningar hemsöker barnen."
Du spelar Beethoven och talar grekiska. Det är gulligt.
- Vad har det med mig att göra? - Ganska mycket, Zoe Garfield.
Din mormor, Eve, hon dog väl i fjol?
Jag var ämnad för stora städer och konserthus. Det var mitt öde.
Och din mormor hjälpte till att ta död på den framtiden.
Och nu...
...ska jag ta död på din.
- Släpp henne! - Rör dig inte!
Släpp henne, sa jag.
Fick du inte lära dig att respektera äldre?
Ta hand om henne.
Zoe klarar sig, men chauffören kunde ha svurit på att han körde på dig.
Ingen fara, han ställer inga frågor.
- Är grabben i häktet? - Han är på sjukhus för observation.
- Vet Zoe varför han ville döda henne? - Hon är bara tacksam att du var där.
- Sa du det till polisen? - Jag sa inget om den blinda damen.
- Jag vet inte vad jag tycker om det. - Hon sa att mitt öde är att hjälpa.
Tror du att hon vet din hemlighet?
- Du ska inte träffa henne mer. - Zoe hade dött annars.
Ditt öde kanske är att skydda andra, men vårt öde är att skydda dig. Okej?
Mamma sa att du ringde.
Är det Porschen som...? Varför har du kvar den?
Jag läste en gång om en rik man som överlevde en hotellbrand.
Han höll sig fast i fönsterbrädet i en timme innan han blev räddad.
Efteråt köpte han hotellet. Han bodde alltid i det rummet.
Han sa att ödet inte kunde hitta honom två gånger.
Du tror väl inte på ödet?
Det gör jag inte. Men varje gång jag tittar på bilen så undrar jag.
Jag lät några killar undersöka den. Taket kan inte ha slitits upp så där.
De måste ha misstagit sig.
- Minns du nåt av olyckan? - Nej, bara att jag drog ut dig.
Jag tänkte att du kunde berätta mer.
Tyvärr.
Det är konstigt att vara här när alla bevis säger att jag borde vara död.
- Det är ett olöst mysterium. - Ödet kanske ville annorlunda.
- Du har träffat Cassandra för mycket. - Hon ältar inte det förflutna.
Du lever, Lex. Du måste fråga dig: vad händer nu?
Jag är här för att hämta killen.
Den unge oidentifierade killen? Han är här. Han sover som ett barn.
Hjälp mig...!
Polisen förhörde Harry. Han sa att han blev kidnappad av en ung kille.
Så killen tog sig ur handfängslen, smugglade in och kedjade fast Harry?
- Det är den officiella versionen. - Kanske det, men det stämmer inte.
Det hör hemma på "mystikens vägg".
- Mår du inte bra? - Nej.
Jag ska gå in och prata med Harry.
Jag hittade ett foto av Zoe i en låda under din säng.
- Vem är du? - Clark Kent, vi har redan träffats.
- Hur förklarar du bilderna? - Varför skulle jag förklara dem?
Jag tror att du och grabben är en och samma person.
Du har väldigt livlig fantasi.
Jag vet inte hur du gjorde, men jag vet att det är du.
Du sa att du heter Kent. Farfar heter Hiram, din far Jonathan.
Konstigt... Jag minns inte dig i släktträdet.
Jag ska hålla ögonen på dig.
Syster.
Syster! Hjälp mig!
Hjälp! Syster!
Han trakasserar mig. Har inte jag haft det jobbigt nog?
- Ni ska nog gå nu. - Jag var ändå på väg.
Det är allt som fanns om Harry Volk. Rättegången, mordet, utredningen.
- Är det nån som kollar honom? - Lana håller ögonen på honom.
- Jag hörde det där. - Vad letar vi efter?
Det måste finnas en koppling.
Zoe sa att Harry anklagade hennes mormor för att ha dödat hans framtid.
Harry är försvunnen. De hittade rullstolen vid dammen.
- Jag såg meteorstenar i dammen. - Då vet vi hur han reser i tiden...
Vi måste lista ut vem som är nästa offer.
Titta på det här. Det är en lista över juryn.
"Rudolph Gage, Eve Garfield..." Han dödar jurymedlemmarnas barn.
Snacka om att inte kunna glömma.
- Vad är det, Clark? - Titta på nummer elva.
- Hiram Kent. Är inte det din farfar? - Harry tänker döda min pappa.
- Kan jag hjälpa er? - Det gäller gasläckan.
- Läcka? Jag känner ingen gaslukt. - Er man ringde tidigare. Är han här?
- Han kommer strax. Var är Kurt? - Han har semester.
Ursäktar du mig?
Kurt jobbar väl inte åt gasbolaget?
- Vad vill du? - Döda er man.
- Vad har Jonathan gjort dig? - Inget. Men hans far gjorde nåt.
Jag är för gammal för kurragömma!
Jonathan!
Ni kan inte rädda honom, mrs Kent.
- Är du oskadd? Var är mamma? - Jag vet inte.
Nån försöker döda dig.
Han är redan här.
Nej!
Martha?
Mamma?!
- Andas! - Martha!
Är du okej?
Tror ni att jag skulle lämna er?
Cassandra hade fel, Clark.
Ingen kommer att dö.
Du är den siste jag väntade mig.
Jag kommer med gåvor.
Det gjorde även grekerna.
- Jag vill anta ditt erbjudande. - Jag trodde att du styrde ditt öde.
Det gör jag. Men det har hänt saker, tecken som jag inte vill ignorera.
- Vad då för tecken? - Jag fick leva när jag borde ha dött.
Det måste finnas ett skäl. Jag vill inte göra goda gärningar.
- Jag vill göra storslagna saker. - Då behöver du inte min hjälp.
Vad är det, Cassandra? Är du rädd för vad du kan få se?
Sätt dig.
Du har blivit varnad.
Vad såg du?
Jag behöver hjälp här inne!
Någon?!
Miss Carver?
Jag beklagar. Hon är död.
- Hon såg det. - Såg vad då?
Sin framtid.
Översättning: Staffan Fröling www.sdimediagroup.com