Den tillhörde Alexander den store.
Den symboliserar styrka och mod.
Jag kan inte se mig själv i den.
Hans fiender trodde att han var oövervinnlig.
Är du intresserad av historia?
Jag är bara intresserad av folk som styrde världen innan 30.
- Du har några år kvar, Lex. - Är du här, Lana?
- Har inte Lex sagt det? - Det måste jag ha glömt.
- Jag lämnar er ensamma. - Har du trevligt?
Jag känner mig inte tillräckligt uppklädd.
Whitney känner sig lika obekväm.
- Är Whitney också här... - Gör oss sällskap.
Jag ska bara hämta Nell, sen kan vi gå och äta.
- Vart ska du, Clark? - Jag behöver lite frisk luft.
Du får henne aldrig om du flyr från fienden.
- Whitney är inte min fiende. - Jo.
Och när du inser det så kan du vinna Lana.
- Håll ett öga på kvartsbacken. - Den evige romantikern.
- Victoria? - Ursäkta. Stör jag?
Clark, detta är Victoria Hardwick. En mycket gammal vän.
- Champagne? - Hur nära ska du ha henne?
Vi får pratas vid senare, Clark.
- Vill du ha en privat visning? - Jag trodde aldrig du skulle fråga.
Jag är den enda anledningen till att du inte sitter bakom galler.
Fixa fram utredningsgruppens akter.
Är en av dem din?
Du har ett dygn på dig att fundera ut nåt.
Välkommen till Metropolis.
Mer eller mindre...
Låt mig hjälpa dig, pappa.
Akta så att du inte blir svettig.
- Hur var det i Metropolis? - Bra.
Du var på fest på Metropolis Museum!
- Museet var otroligt, men... - Vad då?
Det hände en sak.
Det kunde ha varit värre. Jag fick stopp på bussen.
- Är du oskadd? - Tänk om nån såg dig.
- Alla var kvar inne på museet. - Det står inget om några vittnen.
Jag måste till skolan.
- Jag är stolt över det du gjorde. - Det är vi båda.
- Har du dem? - Jag borde inte göra det här.
Jag har inte kört rattfull.
Många väktare glömmer att de är straffade när de söker jobb.
Vad tycker du om Smallville?
Det påminner om byn i Wales där mina morföräldrar bor.
Väldigt pittoreskt och tryggt.
Den sista plats jag förväntade mig att hitta Lex Luthor på.
Det är bara några år, säger min far.
Han ljuger. Du förtjänar nåt bättre.
- Har du rest hit för att säga det? - Duger inte en gammal vänskap?
Jag vill gärna smickra mig...
Döttrar till stora industrimän brukar inte flyga jorden runt-
- för att hälsa på gamla flammor. Och det gör inte direktörer heller.
- Så du har alltså hört det. - Att du arbetar åt din far, ja.
- Hur mår sir Harry? - Han är oåtkomlig och rik.
- Du känner nog till typen. - Vad vill han mig?
Han har förstått att du hyser negativa känslor för din far.
Sir Harry ser alltid det självklara.
Han hoppades att det skulle kunna vara till vår fördel.
- Överväg din plats hos LuthorCorp. - Skickade han dig för att sporra mig?
Jag har saknat dig, Lex.
Jag är rörd. Har du nåt förslag?
Först vill jag ha nåt annat.
- Ännu en kritisk ledare? - Finns det nåt annat?
Vart tog du vägen i går?
Jag mådde inte bra. Jag trivs inte i stan.
Man kan ta killen från gården, men inte gården från killen.
Sullivan!
Är det ett skämt? Oroliga föräldrar har ringt hela morgonen.
- Och vad har du sagt? - Det miljögrupperna har sagt:
- Meteorstenarna är ofarliga. - Folk måste få veta allt som händer.
- "The Torch" är en skoltidning. - Censurerar du mig?
Jag vill att du sköter ditt jobb. Du ska skriva om sånt som rör skolan.
Sport, fester och klubbar. Jag fråntar dig ditt anvar.
Tidningen dras in tills jag hittar en ny redaktör.
- Vad hände? - Du fick sparken.
- Vi måste kunna göra nåt. - Jag ska tala med Kwan.
- Vad kan du göra? - Jag vet inte, men jag ska försöka.
God dag, Lex. Eller är det mr Luthor i Smallville?
Phelan, ligger inte Smallville en bit utanför ditt distrikt?
Jag hälsar bara på en gammal vän.
Vi var aldrig vänner. Ring mitt kontor om du vill nåt.
- När hände det, Lex? - Vilket då?
När började du vända folk ryggen? Jag har räddat dig många gånger.
- Utan min hjälp hade du varit död. - Min far mutade dig.
Du fick betalt för att lösa problem. Inbilla dig inget annat.
Du lever gott här. Jag vill ju inte förstöra det.
- Du kommer inte åt mig, det vet du. - Jag letar efter ett vittne.
- Han såg olyckan vid museet. - På vilket sätt angår det mig?
- Tyvärr. Jag vet inte vem det är. - Jag trodde att ni var kompisar.
Du börjar tappa din instinkt. Du kanske ska gå i pension.
Hallå?
Är det nån hemma?
Pappa? Är det du?
Metropolis-polisen.
Bra! Jag vet inte vad du har fått för käk, men det var imponerande.
Inte lika bra som i går, men jag ville vara säker.
- Vem är du? - Jag är din nye bäste vän, Clark.
- Hur vet du vad jag heter? - Jag hörde mig för.
Det är det fina med en småstad. Alla vill gärna hjälpa till.
Inte som i Metropolis.
- Vad vill du mig? - Jag behöver din hjälp.
Jag utkämpar en strid som jag inte får förlora.
Om jag gör det, så vinner skurkarna.
Och du har en gåva som jag behöver.
Jag tänker aldrig hjälpa dig.
Du har en hemlighet som du inte vill avslöja.
Det var väl därför du inte väntade på tv-kamerorna.
Om du vill att det ska förbli så, så gör du som jag säger.
Titta in på fiket i morgon, så pratar vi om din framtid.
Snygg lyra.
Så han släppte generatorn på dig?
Hur kunde han veta att du inte skulle dö?
- Han såg mig stoppa bussen i går. - Vi kanske ska ringa polisen.
Han är polis. Jag såg hans bricka. Metropolis-polisen.
Pappa...
- Förlåt. Det var inte meningen. - Du har inte gjort nåt fel.
Vi ska träffas på fiket i morgon.
Håll dig borta från honom. Jag ska ta reda på vad han vill.
- Och tills vidare... - Lev ditt liv, hälsa på dina vänner.
Vi låter inte detta påverka oss.
Du ser besvärad ut.
Ursäkta om jag skrämde dig, men man kan inte knacka på.
Det gör inget. Tack för i går.
Ditt första besök i Metropolis, och du hamnar i en polisutredning.
Det måste vara ett rekord. Polisen sökte upp mig först.
- Vad sa han? - Inte mycket.
- Det är nog det som stör mig. - Vad menar du?
De brukar inte skicka assistenter för att utreda trafikolyckor.
Jag ringde ett samtal. Det visade sig att utredningen redan var avslutad.
Du ska inte ha med Phelan att göra.
- Känner du honom? - Tyvärr.
Jag hade lite problem i Metropolis.
- Allvarligt? - Dyrt.
- Min far vände sig till Phelan. - Tar han mutor?
Han gör vad som krävs.
Han använder falska bevis och förfalskar rapporter
Om han har en hållhake på dig så kommer han att utnytta den.
- Han ville bara snacka. - Då har du inget att frukta.
Mr Kent? Sam Phelan från Metropolis-polisen.
Jag anade att ni skulle komma.
Vad vill ni min son?
En vettig människa släpper inte en generator på en tonåring.
Vi vet båda att det inte skulle kunna skada honom.
- Vad vill ni? - Jag vill bara ha Clarks hjälp.
- Med vad då? - Se er omkring.
Vet ni vad ni ser? Ett yttre sken av trygghet.
Såna som jag ska beskydda den.
Jag står mellan förbrytare och respektabla medborgare.
Clark har... en gåva.
Jag vill använda hans talanger för att nå mitt mål.
Ni ska inte få utnyttja min son.
Jag har granskat lokalpolisens rapporter.
Clarks namn dyker ofta upp.
- Clark har aldrig gjort nåt. - Han är ostraffad.
Men har har befunnit sig där många brott begåtts.
Det kan vara en slump.
Eller också ligger det för honom att bli indragen.
Jag ger er vad ni vill ha, bara ni låter bli min familj.
- Jag vill ha er son. - Nej.
Jag hör av mig.
Om ni inte hjälper mig, så avslöjar jag vad jag vet.
I bästa fall hamnar Clark under ett mikroskop, i värsta fall i en burk.
I vilket fall som helst är hans vanliga liv slut.
- Du ska inte provocera mig...! - Ta det lugnt, mr Kent.
Vi pratade bara. Om jag var ni-
- så skulle jag lära mig att hantera mitt humör. Ni kan råka illa ut.
- Hej, Clark. Är du okej? - Ja.
- Jag gör bara lite research. - Har du hört nåt om Lanas möte?
- Det ordnar sig nog. - Hur gick det?
- Det var intressant... - När kan vi få ut nästa nummer?
I övermorgon.
Men Kwan utsåg mig till ny redaktör.
Spola tillbaka bandet. Säg om det där sista.
Kwan sa att om jag var så engagerad så borde jag bestämma.
- Det är inte sant! - Det var enda sättet.
Räcker det inte att vara cheerleader?
Redaktör på skoltidningen ser bättre ut i en ansökan.
- Du kunde vara spökskrivare... - Så jag ska arbeta för dig?
- Tidningen är fortfarande din. - Det är ingen dum idé, Chloe.
- Klart att du tar hennes parti. - Jag tar inte någons parti.
Du är ju helt objektiv när det gäller Lana...
- Jag måste gå. - Nej! Ta mitt skrivbord.
- Det är inte som du tror. - Vet du vad det värsta är?
Jag trodde nästan att du var min vän.
Hoppa in, grabben.
- Vad vill du, Phelan? - Din far verkar vara en bra karl.
Han ser alltid till familjens bästa. Om jag var du så skulle jag tänka så.
- Du har väl läst min fars förslag. - Det behövdes inte.
- Så du är tankeläsare nu också... - Jag vet varför du är här, Victoria.
Sir Harry vill ta över LuthorCorp och han behöver mina aktier.
Det är väl inte din fars plan?
Trodde du att han skulle respektera dig om du tog över LuthorCorp?
- Det gör han inte. - Vad föreslår du?
Du spelade på mitt hat till min far. Nu ska jag spela på ditt.
Varför ta över ett företag när man kan ta över två?
- Det skulle nog bli vår död. - Förmodligen.
Men det är det som gör livet intressant.
Vad gör vi här?
Det största hindret i mitt jobb är inte förbrytarna.
Det är byråkratin. Hur ska jag kunna gör nåt med bakbundna händer?
- Är vi inte ute efter bovarna? - Jo, de kallas utredningsgruppen.
Chefen för utredningsgruppen bor där uppe, på femte våningen.
- Jag tänker inte göra nån illa! - Du ska hämta några akter åt mig.
De här typerna litar inte på folk.
Chefen har de känsligaste akterna hemma hos sig.
Han har ett kassaskåp. Hitta det, öppna det och ge mig innehållet.
Om du gör det för mig så ska jag aldrig besvära dig igen.
Jag vet vad du går för, Phelan. Lex Luthor berättade det.
Din vän Lex är ingen ängel.
Han har sina hemligheter, precis som du. Det är lägenhet 517.
Du, Phelan!
Vill du ha akterna? Varsågod.
Ringde du dem?
Du begår ett stort misstag.
- God morgon. - När kom du hem i går?
Sent. Jag hjälpte Lana på tidningen.
- Jag glömde tiden. - Har Phelan försökt kontakta dig?
Tänk inte på det. Vi slipper nog honom nu.
Ethan, Bob... Vad gäller saken?
Vi har en husrannsakningsorder. Vi ska söka igenom din egendom.
En husrannsakningsorder... Kom in. Vad gäller saken?
Vi fick ett tips från Metropolis-polisen.
Ta en titt på det här.
Han ser ut att ha blivit skjuten i hjärtat.
Vad gör ett lik i din lada?
- Jag har aldrig sett honom. - Den här låg under sätet i pickupen.
Det är inte min pistol.
Jag är ledsen, Jonathan, men vi måste gripa dig.
Det är ingen fara. Ring Bill Ross och be honom komma till häktet.
- Ni får inte ta honom! - Clark!
Jag behöver dig här. Och du måste vara stark.
Jag följer efter dem i bilen.
Så går det när man leker hjälte.
Du är smart-
- men du glömmer att jag har hållit på med sånt här länge.
- Vem var han? - Trodde du att du kunde lura mig?
Mitt jobb handlar om scenarier. Man har inte en plan, utan tio!
Det är så man överlever!
Du gav mig inget annat val!
- Se till att min pappa blir fri. - Du gjorde livet surt för mig.
- Berätta för dem vad du gjorde! - Vad är det, Clark?
Vill du döda mig? Tror du att det är lösningen?
- Jag vill ha ut honom! - Då vill vi båda något.
Men du har mycket mer att förlora.
Jag vill inte ha fler överraskningar.
Du ska få fundera över vad du gjorde.
Håll dig i närheten. Jag hör av mig.
- Vad gör du här? - Gömmer mig.
Jag hörde om din pappa. Jag vet att det inte är sant.
Tack.
- Hur går det? - Jag tog mig vatten över huvudet
Jag ville bara hjälpa Chloe, men nu har jag förstört allt.
Så går det när man leker hjälte.
Jag vet hur det känns. Tänker du nånsin-
- att Nells liv hade varit enklare om hon inte adopterat dig?
Jag ställer bara till det för mina föräldrar.
Du kan inte ge dig själv skulden. Alla familjer har det jobbigt.
När jag var tio, rymde jag hemifrån. Nell hittade mig vid busshållplatsen.
På vägen hem frågade jag om hon ångrade att hon hade adopterat mig.
Hon stannade bilen. Det hade börjat snöa.
Hon sa att det var det bästa hon nånsin hade gjort.
Hon älskade mig inte mindre för att jag var adopterad.
Men hon bekymrade sig mer över mig.
- Jag måste gå. - Oroa dig inte.
Det ordnar sig.
- Hej. Var är mamma? - Polisen förhör henne.
- Jag ljög för dig. - Vad menar du?
Jag träffade Phelan igen.
- När då? - I går kväll.
Vi åkte till Metropolis och jag bröt mig in i en lägenhet.
Jag hittade ett kassaskåp.
- Clark... - Jag hade inget val.
Det var vad han sa. Man har alltid ett val.
- Jag skyddade dig och mamma. - Det gör du inte genom att ljuga.
Det är mer.
Phelan kom tillbaka när du hade blivit gripen.
Jag blev så arg att jag tog tag i honom.
För ett ögonblick ville jag...
Jag ville döda honom.
- Men det gjorde du väl inte? - Jag var nära.
Jag vet hur det är att tappa besinningen.
Men du får inte göra det. Det här är Phelans spel.
Han spelar på din rädsla och din vrede, men du får inte ge upp.
- Jag låter inte nån göra er illa. - Det vet han.
När du har passerat den linjen finns det ingen återvändo.
Clark! Jag hörde just om din pappa. Hur är det med honom?
- Han håller ut. - Din far har inte dödat nån.
Jag kan anlita de bästa advokaterna.
- Advokater hjälper nog inte. - Det är Phelan, va?
- Vad har han för hållhake på dig? - Lägg dig inte i det här.
Du kanske tror att du vet hur nån som Phelan fungerar, men du har fel.
- Du låter som en expert. - Jag förstår mig på hans värld.
Han sa att du har hemligheter.
Det finns saker som jag inte är stolt över.
Jag vill inte att ni råkar illa ut. Låt mig hjälpa dig.
Det kan du inte, Lex.
Jag måste sköta det själv.
Är du upptagen, Clark?
- Vad vill du mig? - Det är komplicerat.
Efter i går har jag fått fler frågor än jag har lust att svara på.
- Det är ditt problem. - Nej, det är vårt.
Men nästa uppdrag blir vårt sista.
Jag bryr mig inte. Du kan berätta för alla om mig.
Du kanske inte bryr dig om dig själv, men tänk på dina föräldrar.
Din far är anhållen för mord.
Oavsett om han blir friad eller ej så kommer han att förlora gården.
Jag kan få allt det att försvinna.
Vad säger du?
Vad gör vi här?
Eftersom jag inte fick utredningsgruppens akt-
- så vill jag ha en pensionsförsäkring.
Bröstplåten? Ska jag stjäla den åt dig?
Jag vill bara ha stenarna. De är värda tio miljoner.
Kom.
- Ska vi bara storma in? - Nej.
Polisen har ritningar över alla byggnader.
Jag kan huset bättre än arkitekten. Säkerhetssystemet är kopplat här.
- Öppna det. - Är det inte larmat?
De larmar bara saker som man kan ta sig förbi.
Jag börjar tröttna. Om du vill ha tillbaka ditt liv så gör du det här.
Vakterna, då?
De kommer att ha fullt upp.
Metropolis Museum? Lämna byggnaden, det är en bomb.
Kamerorna är döda i Luthor Hall.
Visa vad du kan, grabben.
Vi ska bli ett bra team.
Vi blir aldrig ett team.
Dina fingeravtryck finns på bröstplåten.
Du må vara stark, men du är inte skottsäker!
Vad är du?!
Pistol!
Phelan, var är Clark? Jag vet att han var med dig.
Berätta vad din hållhake är.
Far åt helvete, Luthor.
Åtalet är nedlagt.
- Staten och polisen bad om ursäkt. - Äntligen är det över!
För den här gången. Tyvärr finns det fler som Phelan.
- Vad gör vi nästa gång? - Det vet jag inte.
Vi får ta itu med det då.
Jag kan sluta använda mina gåvor.
Nej, Clark. Det är en del av dig. Du kan inte leva i fruktan.
Fast det skulle inte skada om du var lite försiktigare.
Är du säker på att ingen såg dig?
Helt säker, mamma.
Miss Lang!
- Vad är det här? - En nyhet.
- Det är helt oacceptabelt. - Den innefattar alla era kriterier.
Den handlar om elever, och det står inget om mutanter.
Gjorde du det för att hjälpa miss Sullivan?
Det är det enda rätta. Chloe är som skapt för jobbet.
- Hon är slarvig med fakta. - Men jag kan jobba på det.
I så fall får du inte trycka sånt du inte kan bevisa.
- Är vi överens? - Tack, rektor Kwan.
Tacka inte mig, tacka miss Lang.
- Grattis. Du förtjänar det. - Tack.
Lana... jag är ledsen att jag hoppade på dig häromdagen.
Tidningen är min identitet. Det är det enda som Clark och jag gör ihop.
Trodde du att jag ville ta Clark?
- Ingen har sagt att jag är förnuftig. - Jag vill vara din vän, Chloe.
Men jag vill inte komma mellan dig och Clark.
Nej, det är inget mellan oss. Vi är bara goda vänner.
- Och du då? - Samma här. Vi är bara vänner.
Bra. Skönt att det är ur världen.
Nu ska vi se vad du ställt till med när jag har varit borta.
- Kommer du och lägger dig? - Strax.
Text: Staffan Fröling www.sdimediagroup.com