USAs RØDE KORS
Hvordan slapp du gymmen?
Jeg slipper å svette i noen dager fordi jeg leder blodgiverkampanjen.
Du, som skrapte opp kneet i sjuende og besvimte fordi det blødde?
Jeg trodde at alle hadde glemt det, men ja.
Du kommer for sent, Clark! Vi må dusje.
Ha det, Lana.
- Gi den tilbake, Troy! - Vent litt, Amy.
Jeg vil se om du har skrevet noe om meg.
Vet du at søsteren din skriver sprø kjærlighetsbrev til Lex Luthor, Jeff?
- Det er alltid de stille... - Gi den tilbake til henne.
- Du har en snål søster. - Du er et barn, Troy.
Det er gutter som deg som gjør at jenter vil ha en mann som Lex Luthor.
Det kan du drømme om. Foreldrene dine vasker doene hans.
Dere bor der, men Luthor vil aldri bry seg om deg.
- La henne være. - Hva skal du gjøre med det?
Tapere.
- Når skal du gi blod? - Jeg vet ikke.
Jentene liker at man redder andre uten å tenke på seg selv.
- Går det bra med deg? - Ja, jeg har det bra.
Veldig morsomt, karer!
Slutt!
Går det bra, Troy?
- Hva skjedde? - Den angrep meg.
Det var som et spøkelse!
- Du så ingenting? - Troy lå på golvet da jeg kom fram.
- Og stemmen han hørte? - Tror du garderoben er hjemsøkt?
Bare hvis meteorsteinene maner fram spøkelser, og det tviler jeg på.
Fint at du fremdeles stiller visse krav.
Jeg rekker ikke dette nå.
Si fra hvis du ikke vil hjelpe meg med blodgiverkampanjen!
- Det er ikke det. - Det ser ille ut.
- Hva er det, da? - Jeg vil ikke snakke om dette nå.
Du har unngått meg i en uke. Støter meg bort når jeg spør hva det er.
- Jeg er bekymret for deg. - Ikke vær det.
- Jeg trenger bare litt pusterom. - Det er greit.
Men jeg forstår ikke hvorfor vi er sammen om du ikke kan betro deg.
- Lat som om vi ikke så på. - Hvordan går det, Lana?
Ikke bra, men takk for at du later som om du er uvitende.
Blir du blidere hvis vi gir blod i morgen?
- Hva med klokka 09.45? - Ja visst. Jeg har det alt bedre.
Når skal vi sette deg opp, Clark?
- Vi har ikke avtalt time ennå. Når? - Jeg vet ikke helt.
- Får jeg ta det med deg senere? - Ja da. Ikke noe problem.
Jeg kan hjelpe til med å skrive folk inn og dele ut småkaker.
- Det blir flott. Takk. - Ha det.
Fin redning. Men har du baktanker med å tilby deg å hjelpe?
- Jeg er bare en god venn. - Greit.
Ja, pappa. Det går etter planen.
Lex gjør seg kostbar, men jeg kan nok få ham til å gjøre som jeg vil.
Ha det, pappa.
Han lurer på om du vil selge slottet når vi har knust faren din.
Hvorfor det? Vil han frakte det tilbake til Skottland?
- Amy. Hvor er moren din? - Influensa. Hun ba meg hjelpe til.
- Har du truffet Victoria? - Nei, ikke offisielt.
Hun skal bo her hos oss.
Jeg beklager virkelig.
- Jeg henter noe å tørke opp med. - Hun sølte med vilje!
- Det var et uhell. Ikke sant, Amy? - Ja visst.
- Hun er helt klart svak for deg, Lex. - Du er da ikke den sjalu typen.
Foreldrene er fast inventar. Jeg hentet dem fra Metropolis.
Så send dem tilbake.
Var du nettopp oppe i huset? Amy?
Amy? Jeg stilte deg et spørsmål.
- Hva foregår? - Søsteren din plaget Mr. Luthor.
Det er den tøyta som plager ham. Hun vil bare ha ham for seg selv.
Vi bor på Luthers gods, men vi er ikke en del av den verdenen.
Dere må kjenne deres plass. Begge to.
Ikke vær urolig, mamma. Vi kjenner absolutt vår plass.
- Takk, Jeff. - Vær forsiktig.
- Hva er dette? - Lanas blodgiverkampanje på skolen.
- Du kan ikke gi blod, Clark. - Jeg vet det. Men hva skal jeg si?
At du har et problem med kanyler, noe du formelt sett har.
Jeg både lyver og virker som en pyse.
Clark. Jeg kan ikke fatte at jeg virkelig sier dette, -
- men du kan ikke alltid være ærlig mot folk.
- Det er en pris for evnene dine. - Derfor tilbød jeg meg å hjelpe til.
Og det har ikke noe å gjøre med at Lana driver kampanjen.
- Whitney trakk seg unna. - Så du ville rykke nærmere.
Han fortjener henne ikke hvis han ikke ser hvor fantastisk hun er.
Leter du etter noe?
Klokka mi.
- Tulipanene er fantastiske. - Du kjøpte alt.
Mamma sier at du må ringe Holland hvis du vil ha flere.
De er Victorias yndlingsblomster.
Hva var det?
Du og Victoria kommer visst nær innpå hverandre.
- Du virker overrasket. - Hun virker ikke som din type.
Forhold handler ikke alltid om kjærlighet.
Iblant handler de om et felles mål. Alle jenter er ikke Lana Lang.
Beklager. Det er ikke min sak.
Det går bra. Jeg beundrer at du setter høye krav. Fortsett sånn.
Jeg har bestemt meg for å kjempe for Lana.
- Bra. Hva skyldes den holdningen? - Jeg ville høre på en venns råd.
- Har du ikke en annen klokke? - Jeg har hundrevis.
Denne er spesiell. Moren min ga meg den like før hun døde.
- Jeg kan ikke se den. - Er du delvis blodhund?
Nei, jeg bor på en gård. Jeg er flink til å finne nåler i høystakker.
Skal jeg lete i biblioteket?
- Hva foregår her? - Vent her.
Budskapet er tydelig.
Det var ganske snålt. Døra ristet.
Da vi kom nærmere, ble den slått opp. Lex merket noe som strøk forbi.
- Kanskje slottet har en poltergeist. - Politiet sier at det var hærverk.
De kjenner ikke så mange spøkelser som skriver med spraymaling.
- Hvordan går blodgiverkampanjen? - Lana og jeg skal treffes i kveld.
- Hjemme hos henne? - Ja.
Det var da veldig romantisk.
Du kan ikke gjemme deg bak kappa av vennskap når du går over grensa.
Vær forsiktig.
Lex. Du har skuffet meg.
Hei, pappa. Hyggelig å se deg også.
- Hva gjør hun her? - Akkurat nå? Masserer nakken min.
Men det er nok bare begynnelsen.
Et knep for å få oppmerksomhet fra meg? Godt gjort. Det fungerte.
Dette blir et sjokk, men alt i livet mitt handler ikke om deg.
Jeg forstår det. Så du blir bare... svindlet.
Ha oss unnskyldt, miss Hardwick.
Sønnen min og jeg må prate litt om familielojalitet.
Det går bra. Jeg tapper opp et bad til oss.
Jeg kommer snart.
- Jeg skal hilse sir Harry fra deg. - Strålende.
- Dette er ikke forretninger. - Generasjoner av Luthorer er uenige.
Det handler alltid om forretninger når familien Hardwick er innblandet.
Forstår du ikke at hun ble sendt hit for å distrahere deg?
Sir Harry har tatt småbiter av LuthorCorp i måneder!
LuthorCorp er ditt firma. Jeg er bare en ansatt du kan unnvære.
Det gjorde du helt klart da du sendte meg i eksil i denne søte kvegbyen.
Det er ikke ytre krefter som knuser imperier.
De går under på grunn av indre svakheter!
Jeg har jo sagt at Smallville er prøven din.
I øyeblikket stryker du.
- Takk, men jeg vet hva jeg gjør. - Nei, det gjør du ikke.
Hun spiller det eneste kortet sitt, og du svelger det med hud og hår!
- Privatlivet mitt er min sak. - Ikke når det påvirker firmaet mitt.
Da er det min sak. Hør på meg, Lex.
Du blir helt alene i verden hvis du svikter din familie.
Beklager. Det var ikke meningen å... Du fortjener ham ikke.
- Hei, Amy. Hva er i veien? - Henne! Hva tror du?
Amy? Amy!
- Jeg har ledig time klokka fem. - Jeg kan flytte min til halv fem.
- Da er vi... - ...ferdige.
- Tuller du? Med alt? - Vi er sjefene i byen.
Vi har ennå ikke gitt deg en time til å gi blod.
Jeg må innrømme noe. Jeg klarer ikke nåler.
- Det er litt flaut. - Jeg skal bevare hemmeligheten din.
Du er virkelig en redningsmann.
- Du gjør så mange forskjellige ting. - Jeg prøver å finne min plass.
- Jeg får ikke takket nok for hjelpen. - Hvordan kan jeg la være å hjelpe?
Spør Whitney. Han er... Jeg vet ikke hvor han har vært i det siste.
Hvis du virkelig vil takke meg... så snakker du ikke om Whitney.
Greit nok.
Syns du at det er rart at faren min og tanta di har vært sammen?
Nell snakker lite om det. Hun må ha tatt det tungt, hva som enn skjedde.
- Bra at vi to har et så godt forhold. - Jeg er enig.
Clark Kent er ikke alltid der når man vil ha ham.
Men han er alltid der når man trenger ham.
Det er en hårfin grense.
- Du hjelper meg med kampanjen. - Det gjør jeg.
- Du lytter. - Det gjør jeg.
- Du er her. - Ja.
Ja.
Lana? Er du fremdeles her...?
Clark. Vet du hvor mye klokka er?
- Nei, men det er sikkert sent. - Lur gutt.
- Vi ses i morgen. - I morgen.
Lana?
Har du sett solnedgangen fra loftet mitt?
Ja.
Men det fine med solnedganger er at de er unike.
Man ser alltid ting man ikke har sett før.
- Vil du kommer bort i morgen? - Veldig gjerne.
God natt, Clark.
Sa du virkelig "har du sett solnedgangen fra loftet mitt"?
Du var vel kjempenervøs hele tiden. Du bør skrive ned hva du skal si.
Nei, jeg improviserer og stoler på instinktet.
Du er ikke typen til det. Jeg skal skrive noen notater til deg.
Moren din ringte og fortalte om det, Whitney.
- Det burde hun ikke gjort. - Hun er bare urolig for deg.
Jeg vil ikke presse deg. Jeg er her hvis du trenger noe. Greit?
Greit.
Beklager. Ingen årsak.
- Hei, Clark. - Hei, Amy.
- Er alt i orden? - Ja, det er bare...
...alt det sprø som skjer på godset. Alt var fint til Victoria kom.
- Du er jo Lex' venn. Hva syns du? - Jeg kjenner henne ikke så godt.
Jeg tror jeg vet hvorfor hun er der.
Jeg så henne rote i Lex' ting på soverommet hans.
- Hva gjorde du på soverommet hans? - Jeg hjelper mamma.
- Og Victoria så deg ikke? - Nei.
Lex er den eneste som noen gang har behandlet meg som om jeg fins.
Clark. Hva gjør du her så sent?
- Jakter du på spøkelser? - Jeg vil snakke med deg om Victoria.
- Hvor er hun? - Hun bader. Hvordan det? Noe galt?
I går da jeg var her, så jeg henne...
- Jeg vet ikke hvordan jeg sier det. - Rotet hun i filer på pc-en min?
- Ja. Hvordan visste du det? - Lite her skjer uten at jeg vet det.
- Du virker ikke så opprørt. - Vi spiller sjakk. Dette er et spill.
Vi har kjent hverandre lenge.
Du elsker henne ikke. Hun går bak ryggen på deg.
- Hvorfor vil du ha henne her? - Det er komplisert.
- Takk for advarselen. - Sånt må jo venner gjøre.
Jeg trenger vel ikke engang nevne at Amy er besatt av deg?
Det er bare en tenåringsforelskelse. Hvordan går det nye Lana-initiativet?
Jeg har fått vite noe om Whitney.
Jeg så en resept på Amlodipine i veska hans.
- Det er en... - ...hjertemedisin.
- Mor tok den før operasjonen. - Var det det hun...? Beklager.
Hun var syk lenge, Clark.
Hun ga meg klokka jeg nå har mistet da hun forsto at slutten nærmet seg.
Hun fikk laget urskiva av en Napoleon-franc fra 1806.
Hvorfor Napoleon?
Har du sett bildet David malte av Napoleons kroning?
Napoleons mor kunne ikke komme dit. Men da han bestilte maleriet, -
- ba han David om å male henne inn som om hun var der.
Hun var ikke der fysisk, men han hentet henne inn med ren viljekraft.
Hun var der og delte storheten hans.
- Det er en god historie. - Det er ei god klokke.
Lex?
Det er i orden.
- Det er helt klart blod. - Det passer ikke for spøkelser.
Betyr det at den som angrep dere... var usynlig?
Hva er disse grønne greiene? Det dufter roser.
Clark?
- Hva skjedde? - Jeg tok bare på den.
Nå er jeg offisielt skremt av det snåle. Hva er dette?
Smører du det på hele kroppen, er du...
- ...naken? - Du blir usynlig.
- Skal vi ringe politiet? - Og anmelde en usynlig person?
Vi trenger en mistenkt.
- Hvem misliker Lex' britiske jente? - Amy Palmer.
Foreldrene er vel Lex' tjenere?
Amy så Victoria snuse på Lex' soverom. Men Victoria så ikke henne.
- Har ikke Amy gitt blod? - Kl. 15.45, stasjon B.
Du har nifst god hukommelse.
Jeg finner ut av blodtypen på glasset og sammenligner med Amys.
- Ringer du meg senere? - Du er på kortnummer.
- Whitney. - Ikke interessert, hva det enn er.
Er du interessert i Lana, da?
- Hva er det med deg og dama mi? - Ingenting. Vi er bare venner.
- Jeg ser hvordan du ser på henne. - Jeg legger iallfall merke til henne.
Du har en topp kjæreste uten å vite det. Hva feiler det deg?
Det er min sak hva jeg gjør med kjæresten min.
Jeg så hjertemedisinen i veska di. Hva er det som foregår?
Det er faren min. Han har tatt prøver i Metropolis hele uka.
- Kommer han til å bli frisk? - Det vet ikke legene.
Du har ikke sagt noe til Lana, hva?
Hun har gjennomgått nok lidelser med sine egne foreldre.
Jeg tror du undervurderer henne. Hun er sterk.
Hun ville nok forstå det bedre enn noen andre.
Hei. Hvordan har Victoria det?
Hun hviler i Metropolis i noen dager, til jeg får svar.
Er alt i orden?
Har du noen gang fått vite noe du ikke ville vite?
Etter min erfaring kan man ikke få for mye informasjon.
Jeg antar at du snakker om quarterbacken.
- Faren hans er syk. - Det var da synd.
- Jeg ville prøve meg på Lana. Nå... - Du føler at du utnytter situasjonen.
- Hva ville du gjort? - Jeg? Jeg ville satset.
Men det er det jeg liker med deg, Clark. Du vil ikke gjøre det.
- Hei, Lex. - Amy. For en overraskelse.
Jeg så bilen din utenfor og ville bare hilse på.
Det var jo hyggelig.
Alt blir vel som vanlig igjen nå som miss Hardwick er borte.
Victoria kommer tilbake om noen dager.
- Hun er ikke så fæl som du tror. - Det har jeg aldri trodd.
Ha det.
Hva er det?
Jeg vet ikke hva jeg skal si, Mr. Luthor. Amy har slitt på skolen, -
- men jeg kan ikke tro at hun ville prøve å skade miss Hardwick.
Jeg håper at jeg tar feil.
Hun har visst samlet på deg.
- Klokka mi. - Vi hadde ingen anelse, Mr. Luthor.
Vær så snill, ikke ring politiet.
Jeg er ikke ute etter gjengjeldelse eller omtale, men Amy trenger hjelp.
Psykolog, medisinsk behandling. Send regningen til meg.
Jeg tror uansett at det er best at dere flytter ut i kveld.
Ja, selvsagt.
Du rakk det.
- Beklager at jeg er sen. - Det beste har nettopp begynt.
Hva syns du?
At det er det vakreste jeg noen gang har sett.
Det føltes som om du prøvde å si noe den kvelden på verandaen.
Det gjorde jeg. Men Nells taiming var perfekt, som alltid.
Hun er ikke her nå.
Det jeg ville fortelle deg, var...
Det jeg ville si, var...
- Jeg ville aldri såret deg. - Det vet jeg.
Men hvis jeg sa det jeg ønsker å si, så ville jeg gjort det.
Kan du ikke prøve? Jeg er sterk.
Jeg vet det. Men Whitney trenger nok også å få vite det.
Du ville jo ikke snakke om ham.
Jeg vil ikke.
Men hvis du var kjæresten min og sto på Whitneys loft, -
- håper jeg at han ville sagt det samme.
Jeg forstår at du er sint på ham.
Men snakk med ham. Han trenger deg, men vet det ikke.
Hvorfor gjør du dette, Clark?
Fordi vi endelig er venner, og det vil jeg ikke miste.
Se der. Vi gikk glipp av den.
Jeg ville bare føle meg nær deg.
Jeff pakker alt det andre. Ektemannen min henter det i morgen.
- Nok en gang, Mr. Luthor... - Det er i orden. Kjør forsiktig.
Jeg vil legge igjen en beskjed til Victoria Hardwick.
Hvem er det? Vis deg!
- Hvordan gikk det med Lana? - Vi er fremdeles venner.
- Er det greit for deg? - Nei. Men det er nok det riktige nå.
Hallo!
- Hei, Mrs. Kent. - Hei, Chloe. Vi ses senere.
Dårlige nyheter på Dracula-fronten.
- Blodsdråpen var type A. Amy har 0. - Men hun hadde et alter til Lex.
Hun er nok Lex-besatt, men prøvde ikke å drepe Victoria.
- Se på papiret. - Ikke Amy. Men se på Jeffs blodtype.
Broren hennes? Han har alltid vært så stille.
Så å si usynlig. Vi snakkes senere.
Forstår du det ikke? Hun elsket deg. Hvordan kunne du sende henne bort?
- Hvem er du? - Nå bryr du deg plutselig.
Herskeren Lex med slottet sitt, fabrikken sin og de dyre bilene sine.
- Du har aldri brydd deg om folk. - Jeff?
- Hvor er du? - Overraskende at du vet navnet mitt.
Har du glemt den uutalte regelen? Tjenerne skal være usynlige.
Vi prøvde å gå i ett med treverket. Far og mor lærte å leve med det.
Men Amy ville ha mer. Og jeg vil ikke late som!
- Hva har jeg gjort mot deg? - Ikke mot meg, men Amy.
Hun elsket deg, men du kastet henne ut.
- Jeg trodde hun angrep Victoria. - Det var meg. For å skremme henne.
Jeg ville ha henne ut, så alt skulle bli som før for Amy.
- Du er ikke interessert i kjærlighet. - Jeg kan bli arrestert for det der.
- Hun er litt for ung for meg, Jeff. - Du ødela livet hennes! Livet vårt!
Jeg vil ikke la deg skade henne igjen!
- Lex! Det er meg. Lukk opp! - Clark.
Hold deg unna ham, Kent.
Dette er din feil også.
- Hva har skjedd med deg, Jeff? - Kjemi, Kent.
Noen planter absorberer ikke lys, de bryter det.
Jeg fant en rar, grønn rose på tomta og studerte den.
Så brukte jeg olja til å bli det jeg alltid har vært.
For Lex, for folk på skolen, for alle.
Akkurat. Jeg har hørt Luthor snakke om deg, som om du er spesiell.
Jeg er også spesiell.
- Hva kommer til å skje med Jeff? - Det blir mye terapi.
Hovedspørsmålet er hvordan han ble usynlig.
Jeg vet ikke. Han vil nok holde på den hemmeligheten.
- Hvordan går det med hodet? - Jeg har overlevd verre ting.
Men det har ikke fars antikvitetssamling.
- Jeg er lei for det. - Ikke vær det. Mor avskydde rommet.
"Det er i vår natur å krige. Vi trenger ikke stille det ut."
Tekst: Tor Hundstad Iyuno-SDI Group