AMERIKANSKA RÖDA KORSET
Hur slapp du gymnastiken?
Jag slipper svettas några dagar. En fördel med att leda blodkampanjen.
Du skrapade väl knäet och svimmade för att det blödde i sjuan?
Jag trodde att alla hade glömt det, men ja.
Du kommer för sent, Clark. Vi måste duscha.
Hej då, Lana.
- Ge tillbaka den, Troy! - Vänta lite, Amy.
Jag vill bara kolla om du skrev nåt om mig.
Vet du att din syster skriver knäppa kärleksbrev till Lex Luthor, Jeff?
- Det är alltid de tysta... - Ge tillbaka den.
- Du har en knäpp syster. - Du är ett barn, Troy.
Pojkar som du gör att tjejer vill ha en man som Lex Luthor.
Glöm det, Amy. Dina föräldrar skurar hans toaletter.
Ni bor där, men Luthor skulle aldrig bry sig om dig.
Låt henne vara.
Vad ska du göra åt det?
Nollor.
- När ska du donera blod? - Jag vet inte.
Tjejerna gillar att man osjälviskt räddar andra.
- Hur mår du? - Jag mår bra.
Jättekul, killar.
Sluta!
Hur mår du, Troy?
- Vad hände? - Den anföll mig.
Det var som ett spöke.
- Så du såg ingenting? - Troy låg redan på golvet.
- Och rösten han hörde? - Är omklädningsrummet hemsökt?
Bara om meteorstenarna frammanar spöken, vilket jag tvivlar på.
Skönt att du fortfarande har normer.
Jag hinner inte just nu.
Säg bara att du inte vill hjälpa mig med blodkampanjen.
- Så är det inte. - Det ser inte bra ut.
- Så vad är det? - Jag vill inte prata om det här nu.
Det är inte okej. Du har undvikit mig i en vecka.
Du stöter bort mig varje gång jag frågar vad det är.
- Jag är orolig för dig. - Var inte det.
- Jag behöver bara lite utrymme. - Det är okej.
Men om du inte litar på mig förstår jag inte varför vi är ihop.
Låtsas att vi inte tittade.
Hur är det, Lana?
Inte jättebra, men tack för att du låtsas vara ovetande.
Blir du gladare om vi lämnar blod i morgon?
- Vad sägs om kl. 09.45? - Visst.
Jag mår redan bättre.
När ska vi boka in dig, Clark?
- Vi har inte bokat nån tid än. När? - Jag vet inte riktigt.
- Får jag återkomma om det? - Visst, inga problem.
Jag kan hjälpa till med att skriva in folk och dela ut kakor.
- Det blir jättebra. Tack. - Hej då.
Snygg räddning.
Men har du nån baktanke med att erbjuda din hjälp?
Jag är bara en god vän.
Okej...
Ja, pappa. Det går som planerat.
Lex spelar svårflörtad men jag kan nog få honom att ändra sig.
Hej då, pappa.
Han undrar om du tänker sälja slottet när din pappa är ute ur leken.
Hurså? Vill han flytta tillbaka det till Skottland?
Var är din mamma, Amy?
Influensa. Hon bad mig hjälpa till.
- Har du träffat Victoria? - Nej, inte officiellt.
Hon ska bo här med oss.
Förlåt mig.
Jag hämtar nåt att torka med.
Hon spillde med mening!
- Det var ett misstag. Eller hur, Amy? - Ja.
- Hon gillar dig, Lex. - Du är väl inte svartsjuk av dig?
Familjen är ett inventarium. Jag tog hit dem från Metropolis.
Så skicka tillbaka dem.
Har du varit i stora huset?
Amy?
Amy? Jag ställde en fråga.
- Vad händer? - Din syster har besvärat mr Luthor.
Den där slampan besvärar honom. Hon vill ha honom för sig själv.
Vi bor på egendomen men är inte en del av den där världen.
Ni måste veta er plats, båda två.
Oroa dig inte, vi vet verkligen vår plats.
- Tack, Jeff. - Var försiktig.
- Vad är det här? - Lana driver en blodkampanj i skolan.
- Du kan inte ge blod. - Jag vet det, pappa.
Men vad ska jag säga?
Att du har problem med nålar, vilket faktiskt är sant.
Jag både ljuger och framstår som en mes.
Clark...
Jag vill inte säga det här-
- men du kan inte alltid vara ärlig mot folk.
- Det är priset för dina förmågor. - Så jag erbjöd mig att hjälpa till.
Och det har inget att göra med att Lana driver kampanjen...
- Whitney drar sig undan. - Så du gör en stöt.
Om han inte förstår hur fantastisk hon är förtjänar han henne inte.
Letar du efter nåt?
Min klocka.
- Tulpanerna är fantastiska. - Du köpte alla.
Mamma hälsar att du får ringa Holland om du vill ha fler.
Det är Victorias favoritblommor.
Vad var det där?
Du och Victoria börjar visst komma närmare varandra.
- Du verkar förvånad. - Jag trodde inte att hon var din typ.
Förhållanden handlar inte alltid om kärlek.
Ibland handlar de om gemensamma mål. Alla tjejer är inte Lana Lang.
Förlåt, jag har inte med det att göra.
Ingen fara. Jag beundrar din moral. Förlora den inte.
Jag tänker slåss för Lana.
Bra gjort.
- Varför den nya attityden? - Jag lyssnar på en väns råd.
- Har du inte nån annan klocka? - Jag har hundratals.
Den här är speciell. Mamma gav mig den innan hon dog.
Jag ser den inte.
Är du delvis blodhund?
Nej, jag bor på en gård.
Jag är duktig på att hitta nålar i höstackar.
Ska jag leta i biblioteket?
- Vad händer? - Stanna här.
Budskapet är tydligt.
Det var rätt konstigt. Dörren skakade.
När vi kom nära slogs den upp. Lex kände nåt som strök förbi.
Det skotska slottet kanske har en poltergeist.
Polisen säger vandaler.
De känner inte till många spöken som använder sprejfärg.
- Hur går det med blodkampanjen? - Lana och jag ska träffas i kväll.
- Hemma hos henne? - Ja.
Det låter väldigt romantiskt.
Sen kan du inte gömma dig bakom vänskapsmanteln längre.
Var försiktig.
Lex.
Du har gjort mig besviken.
Hej, pappa. Det är kul att se dig med.
- Vad gör hon här? - Just nu? Hon masserar min nacke.
Men det är nog bara början.
Är det här ett trick för att få min uppmärksamhet? Bra, det funkade.
Chockerande nog kretsar inte allt i mitt liv runt dig.
Jag förstår. Så du blir bara... bedragen.
Ursäkta, miss Hardwick.
Min son och jag ska prata lite om familjelojalitet.
Ingen fara, jag tappar upp ett bad åt oss.
Jag kommer snart.
- Jag hälsar sir Harry från er. - Strålande.
Det här handlar inte om affärer.
Flera generationer Luthor håller inte med.
Allt handlar om affärer när familjen Hardwick är inblandad.
Förstår du inte att hon har skickats hit för att distrahera dig?
Sir Harry har nafsat till sig bitar av LuthorCorp i månader.
LuthorCorp är ditt företag.
Jag är bara en av många utbytbara anställda-
- vilket du gjorde klart när du skickade mig i exil hit.
Det är inte yttre krafter som krossar imperier.
De går under på grund av inre svagheter.
Jag har ju sagt att Smallville är ditt test.
Just nu får du underkänt.
- Tack, men jag vet vad jag gör. - Nej, det gör du inte.
Hon spelar ut sitt enda kort, och du sväljer det med hull och hår.
- Mitt privatliv är min ensak. - Inte när det påverkar mitt företag.
Då är det min ensak.
Lyssna på mig, Lex.
Om du sviker din familj blir du helt ensam i världen.
Förlåt, det var inte meningen att...
Du förtjänar honom inte.
Hallå, Amy. Vad är det?
- Hon. Vad tror du? - Amy?
Amy.
- Jag har en ledig tid klockan fem. - Jag kan flytta min till halv fem.
- Då är vi... - Klara.
- Du skämtar. Med allt? - Vi är bäst.
Vi har inte bokat in din donation.
Jag måste erkänna en sak.
Jag gillar inte nålar. Det är lite pinsamt.
Oroa dig inte, jag bevarar din hemlighet.
Du är verkligen en räddare i nöden.
- Du gör så många olika saker. - Jag försöker hitta min grej.
Tack för all din hjälp.
Hur kan jag inte hjälpa till?
Fråga Whitney. Han är... Jag vet inte var han har varit på sistone.
Om du verkligen vill tacka mig pratar du inte om Whitney.
Visst.
Tycker du att det är konstigt att pappa och din moster har varit ihop?
Nell pratar sällan om det.
Oavsett vad som hände måste hon ha tagit det hårt.
- Skönt att vi har en nära relation. - Jag håller med.
Clark Kent är inte alltid där när man vill ha honom.
Men han är alltid där när man behöver honom.
Det är en hårfin gräns.
Du hjälper mig med kampanjen.
Det gör jag.
Du är den som lyssnar.
Det gör jag.
- Du är den som är här. - Ja.
Ja.
Lana, är du fortfarande häru...
Clark. Vet du vad klockan är?
- Nej, men det är säkert sent. - Smart kille.
- Vi ses i morgon. - I morgon.
Lana?
Har du sett solnedgången från mitt loft?
Ja.
Men det otroliga med solnedgångar är att de är unika.
Man ser saker som man inte har sett tidigare.
- Vill du kommer över i morgon? - Väldigt gärna.
Hej då, Clark.
Sa du verkligen "Har du sett solnedgången från mitt loft"?
Jag antar att du var nervös hela tiden.
Du borde skriva ner vad du ska säga nu.
Nej, jag känner mig för och litar på min instinkt.
Du är inte den typen. Jag skriver ner nåt åt dig.
Din mamma ringde och berättade, Whitney.
- Det borde hon inte ha gjort. - Hon är bara orolig för dig.
Jag vill inte pressa dig.
Om du behöver nåt finns jag här. Okej?
Okej.
Förlåt. Varsågod.
- Hej, Clark. - Hej, Amy.
- Är allt som det ska? - Ja, det är bara...
...allt knäppt som händer i huset. Allt var bra tills Victoria kom.
Du är ju Lex vän.
- Vad tycker du om henne? - Jag känner henne inte så bra.
Jag tror att jag vet varför hon är kvar.
Jag såg henne gå igenom Lex saker i hans sovrum.
- Vad gjorde du i hans sovrum? - Jag hjälper min mamma.
- Och Victoria såg dig inte? - Nej.
Lex är den enda som behandlar mig som att jag finns.
Clark. Vad gör du här så sent?
- Jagar du spöken? - Jag vill prata med dig om Victoria.
Var är hon?
Hon tar ett bad. Hurså? Är nåt fel?
I går när jag var här såg jag henne...
- Jag vet inte hur jag ska säga det. - Gick hon igenom filer på min dator?
Hur visste du det?
Det händer väldigt lite här utan min vetskap.
- Du verkar inte vara upprörd. - Vi spelar schack, det är ett spel.
Vi har känt varandra länge.
Du älskar henne inte. Hon går bakom din rygg.
- Varför vill du ha henne här? - Det är komplicerat.
- Tack för varningen. - Jag är ju din vän.
Jag behöver väl inte ens nämna att Amy är besatt av dig.
Det är bara en tonårsförälskelse.
Hur går det med ditt nya Lanainitiativ?
Jag har fått veta en sak om Whitney.
Jag såg ett recept på Amlodipine i hans väska.
- Det är en... - Hjärtmedicin.
Mamma åt den innan operationen.
Var det det som...
Förlåt.
Hon var sjuk länge, Clark.
Hon gav mig klockan som försvann när hon förstod att det var nära.
Hon lät göra urtavlan av ett Napoleonfranc från 1806.
Varför Napoleon?
Har du sett målningen av Napoleons kröning av David?
Napoleons mamma kunde inte komma på hans kröning.
Men när han beställde tavlan-
- bad han David måla in henne som om hon hade varit där.
Han förde in henne i sitt liv med ren viljekraft.
Hon var där och delade hans stora stund.
- Det är en bra historia. - Det är en bra klocka.
Lex?
Det är ingen fara.
- Det är definitivt blod. - Så det är inget spöke.
Betyder det att den som attackerade er var osynlig?
Vad är den här gröna geggan? Det luktar rosor.
Clark?
- Vad hände? - Jag rörde den bara.
Nu är jag verkligen förbryllad. Vad är det här?
Om du smörjer in hela kroppen blir du...
- Naken? - Du blir osynlig.
- Ska vi ringa polisen? - Och anmäla en osynlig person?
Vi behöver en misstänkt.
- Vem gillar inte Lex brittiska tjej? - Amy Palmer.
Föräldrarna jobbar väl åt Lex?
Amy såg Victoria snoka runt i Lex sovrum.
Hon sa att Victoria inte såg henne.
- Har inte Amy donerat blod? - Kl. 15.45, station B.
Du har ett läskigt bra minne.
Jag tar reda på blodgruppen på glasbiten och jämför med Amys.
- Ringer du mig senare? - Självklart.
- Whitney. - Jag är inte intresserad.
Är du intresserad av Lana då?
- Vad är det med dig och min flickvän? - Ingenting.
Vi är bara vänner.
- Jag ser hur du tittar på henne. - Jag bryr mig åtminstone.
Du fattar inte vilken fantastisk flickvän du har.
Hur jag behandlar min flickvän är min ensak.
Jag såg hjärtmedicinen i din väska.
Vad är det som pågår?
Det är min pappa.
Han har gjort tester i Metropolis hela veckan.
- Kommer han att bli bra? - Läkarna vet inte.
Du har inte berättat för Lana.
Hon har gått igenom tillräckligt med sina egna föräldrar.
Du underskattar henne.
Hon är stark.
Hon skulle säkert förstå bättre än nån annan.
Hej. Hur mår Victoria?
Hon vilar upp sig i Metropolis tills jag får svar.
Är allt bra?
Har du fått information du inte ville ha?
Jag tror inte att man kan få för mycket information.
Jag antar att du pratar om quarterbacken?
Hans pappa är sjuk.
Det var tråkigt.
Jag ville uppvakta Lana, men nu...
Det känns som att du utnyttjar situationen.
- Vad skulle du göra? - Jag? Jag skulle satsa.
Men det jag gillar med dig är att du inte skulle göra det.
- Hej, Lex. - Amy. Vilken överraskning.
Jag såg din bil utanför och ville bara hälsa.
Det var snällt.
Nu när miss Hardwick är borta blir väl allt som vanligt igen.
Victoria kommer tillbaka om några dagar.
- Hon är inte så hemsk som du tror. - Det har jag aldrig trott.
Hej då.
Vad är det?
Jag vet inte vad jag ska säga.
Amy har haft problem i skolan-
- men jag tror inte att hon skulle skada miss Hardwick.
Jag hoppas att jag har fel.
Hon har visst samlat på dig.
Min klocka.
Vi hade ingen aning, mr Luthor.
Snälla, ring inte polisen.
Jag är inte intresserad av vedergällning, men Amy behöver hjälp.
Psykolog, medicinsk behandling... Skicka räkningen till mig.
Och jag tror att det är bäst att ni flyttar ut i kväll.
Naturligtvis.
Du hann.
- Förlåt att jag är sen. - Det bästa har precis börjat.
Vad tycker du?
Att det är det vackraste jag någonsin har sett.
Det kändes som att du försökte säga nåt häromkvällen.
Det stämmer.
Men Nells tajming var perfekt, som alltid.
Hon är inte här nu.
Vad jag ville berätta var...
Vad jag ville säga var...
- Jag skulle aldrig skada dig. - Det vet jag.
Men om jag sa det jag vill säga skulle jag göra det.
Du kan väl försöka? Jag är stark.
Jag vet, men Whitney behöver nog också få veta det.
Du ville ju inte prata om honom.
Det vill jag inte.
Men om du var min flickvän och stod på Whitneys loft-
- hoppas jag att han skulle säga samma sak.
Jag förstår att du är arg på honom.
Men prata med honom. Han behöver dig men förstår det inte.
Varför gör du så här?
För att vi äntligen är vänner, och det vill jag inte förlora.
Titta.
Vi missade den.
Jag ville bara känna mig nära dig.
Jeff packar resten.
Min make hämtar det i morgon.
- Än en gång, jag... - Det är ingen fara.
Kör försiktigt.
Jag vill lämna ett meddelande till Victoria Hardwick.
Vem är där?
Visa dig.
- Hur gick det med Lana? - Vi är fortfarande vänner.
- Räcker det för dig? - Nej.
Men det är nog rätt val just nu.
Hallå?
- Hej, mrs Kent. - Hej, Chloe. Vi ses senare.
Dåliga nyheter på Draculafronten.
Bloddroppen var typ A. Amy Palmer har 0.
Men hon hade ett helgonaltare för Lex.
Hon kanske är Lex-besatt men försökte inte döda Victoria.
- Titta själv. - Kolla på Jeffs blod.
Hennes bror? Han har alltid varit så tyst.
I stort sett osynlig.
Vi hörs senare.
Förstår du inte? Hon älskade dig.
Hur kunde du skicka bort henne?
- Vem är du? - Plötsligt bryr du dig.
Härskaren Lex med sitt slott, sin fabrik och sina dyra bilar.
Du bryr dig inte om människor.
Jeff?
Det förvånar mig att du vet vad jag heter.
Har du glömt den outtalade regeln? Tjänare ska vara osynliga.
Vi försökte smälta in i huset. Mina föräldrar accepterade det.
Men Amy ville ha mer. Och jag tänker inte låtsas mer!
- Vad har jag gjort dig? - Inte mig, men Amy.
Hon älskade dig men du kastade ut henne.
- Jag trodde att hon anföll Victoria. - Jag ville skrämma henne.
Jag ville att allt skulle bli som förut för Amy.
- Du är inte intresserad av kärlek. - Jag kan bli gripen för sån kärlek.
Hon är för ung för mig, Jeff.
Du förstörde hennes liv! Våra liv!
Jag tänker inte låta dig skada henne igen!
Lex! Det är jag. Öppna dörren!
Clark.
Håll dig borta från honom, Kent.
Det här är ditt fel också.
- Vad har hänt, Jeff? - Kemi, Kent.
Vissa växter absorberar inte ljus, de bryter det.
Jag hittade en grön ros och studerade den.
Sen använde jag oljan till att bli det jag alltid har varit.
För Lex, för folk i skolan, för alla.
Just det, jag har hört Luthor prata om dig som om du vore speciell.
Jag är också speciell.
- Vad kommer att hända med Jeff? - Det blir mycket terapi.
Den stora frågan är hur han gjorde sig osynlig.
Jag antar att han bevarar den hemligheten.
- Hur är det med huvudet? - Jag har överlevt värre saker.
Men det har inte pappas antika samling.
- Jag beklagar. - Mamma hatade det där rummet.
"Det ligger i vår natur att kriga." "Vi behöver inte visa upp det."
Text: Pernilla Hallgren Iyuno-SDI Group