Lämna allt på golvet!
- Hur lång tid har vi på oss? - En kvart.
Det är precis att vi hinner.
Då kör vi!
Är du klar, Clark?
Ja. Jag glömde att trycka på "record".
Då så, mr Luthor.
Pågår det några hemliga projekt inom LutherCorp?
Kalla mig Lex.
Okej, Lex. Tänker du svara på frågan?
- Chole. - Vadå?
Det gör inget.
"Våra kritiker är våra vänner."
Benjamin Franklin.
Ursäkta, mr Luthor. Er far är på telefonen.
Jag måste ta det.
Jag tar det på altanen.
Jag ser fram emot en fortsättning.
- Nu gäller det, grabbar! - Nu kör vi!
Pratar han i telefon eller vill han bara undvika mig?
Wow, vad häftig.
Är den äkta, tror du?
Chloe?
Chloe.
Valvet är bakom bokhyllan.
- Hur vet du det? - Jag har mina källor.
Han ligger med en av hushållerskorna.
Vi har fem minuter på oss! Skynda på!
Nu är det lönedags!
En minut!
- Kom igen! - Jag har bara en arm.
Vi måste härifrån!
Du kan inte snoka omkring hos andra människor.
Det är en herrgård, Clark. Att snoka hör till.
Okej. Vi väntar i biblioteket tills Lex säger åt oss att gå.
- Jag monterar ned kameran. - Jag hämtar min väska.
Vad är det här?
Spring, Chloe!
Sätt fart!
- Clark! - Chloe.
Clark!
Chloe!
Clark.
Jag har ringt in Metropolis bästa läkare.
Kommer hon att klara sig?
Det vet de inte. Hon föll rätt så illa.
Hon bröt vänster arm och har hjärnskakning.
Hon kan ha svullnader på hjärnan.
Jag borde ha hjälpt henne.
- Det är inte ditt fel. - Jag vet inte vad som hände.
De dök upp från ingenstans.
Har polisen några spår?
De tror inte att det var första inbrottet.
Det har skett ett dussintal inbrott i området.
De tar sig in utan att bryta upp nåt.
De försökte även på banken.
Det visste jag inte.
Banken går inte ut med såna uppgifter.
Hur förstod folk att de har blivit rånade?
Ett larm utlöstes i valvet.
Men ingen vet hur de tog sig in.
Kan polisen spåra det de stal från dig?
Jag har inte anmält nåt stulet.
Varför inte? De fick med sig två väskor.
Det bryr jag inte om.
Jag vill hitta de som skadade Chloe-
så att rättvisa kan skipas.
Vad menar du?
Att du kan överlåta det till mig.
Åk hem och vila.
Whitney.
Vänta.
Skulle vi inte mötas på sjukhuset?
- Det hade jag glömt. Hur mår Chloe? - Bättre, men faran är inte över.
Alltid är det nåt.
Vad är det? Är det din pappa?
Nej, det är inget.
Jag måste ta inventeringen. Vi ses.
Hej, Clark. Vad gör du?
Försöker göra lite nytta.
Vi kan inte elda med tandpetare.
Jag vet att ni inte tycker att det är mitt fel.
Lex och Chloes pappa sa likadant.
- De har rätt. Du gjorde vad du kunde. - Chloe kunde ha dött.
Att bli vuxen innebär en hel del utmaningar.
Man kan inte rädda alla, oavsett vem man är.
Du sa att du kände meteoriterna.
Men jag vet inte var de kom ifrån.
Ibland vill jag bara komma bort från det.
Hör du!
Den chansen kommer säkert. Men att fly löser inget.
Du gör ingen nytta här hemma.
Åk och se vad mer du kan få veta.
Jag visste inte att jag hade så mycket grejer här.
- Kan du ge mig tejpen? Visst.
Jag kan inte fatta att du ska sälja, Nell.
Jag kan inte fatta att du är så intresserad.
Mina föräldrar träffades här. Det är en viktig plats.
Jag vet det, Lana.
Det räcker inte med en bioduk.
Du ska kunna studera var du vill.
Vet du vem köparen är?
De kanske är villiga att renovera.
Det är Lex Luthor.
SMALLVILLE BANK
Enligt Lex försökte de råna banken också.
Ett ord: Polisutredning.
Polisen gör inte ett jota.
Det har skett flera rån.
Alla på samma konstiga sätt.
Inga spår av inbrott. Förutom det här stället.
Lex sa att ett larm gick igång i valvet.
Frågan är hur de kom in?
Jag vet inte.
Sluta leka Chloe nu så går vi.
Inte den där stirrblicken...
Clark! Kom igen.
Jag vet att du har dåligt samvete. Det har jag med.
Men vi är inte poliser.
Inget. Nada.
Inget omnämnande alls.
Han måste väl upptäcka att 100 000 dollar saknas?
Inte Luthor.
Han har hur mycket stålar som helst i sitt slott till hus.
Pengar, juveler, konst, bilar. Han har allt!
Han har säkert ett valv i källaren där han simmar i pengar-
som den där irländska ankan.
- Farbror Joakim. - Ja.
Han var skotte, inte irländare.
Saken är den att vi inte hinner.
Effekten varar inte lika länge.
Jag vet. Vi behöver färskt blod.
- Vem kan vi lita på? - Jag vet inte.
Jag vet varför han inte anmälde.
Kolla in det här.
10-1. Flintisen vill inte att folk får veta-
- att han har tillgång till pappsens datorsystem.
Vi kanske ska hälsa på junior igen?
Det tycker jag.
Jag bryr mig inte.
Vill jag ha undanflykter ringer jag polisen.
Du påstås driva det bästa säkerhetsbolaget i Metroplis.
Hur kom du in?
På samma sätt som förra gången.
Jag ringer polisen.
Det gjorde du inte sist. Och vi vet varför.
- Vi har undersökt disketten. - Jag vet inte vad ni pratar om.
Du finansierar ett projekt med din pappas pengar.
Ett projekt som försätter våra konkurrenter i konkurs.
Metanfabriker behöver inte partikelacceleratorer.
- Vad är ni ute efter? - En miljon dollar. I kontanter.
Gör du minsta lilla dumma grej-
- så laddas datan upp på nätet så att hela världen får se.
Hur får jag fatt i er?
Det får du inte. Vi kontaktar dig.
Vänd dig om.
Vänta kvar.
Ni vet inte vem ni har att göra med.
Hej, Whitney.
- Whitney? - Hej.
Jag ska hämta en micro som mamma har köpt.
Den finns i kassan längst bort.
Är allt som det ska?
Du vill väl bo i Smallville hela livet?
Ta över din pappas gård.
Det är nog inget för mig.
- Ibland har man inget val. - Du kommer att ta dig härifrån.
- Du lyckas säkert bäst av alla. - Jag har förlorat mitt stipendium.
Jag beklagar. Har du berättat för Lana?
Jag får jobba här resten av livet.
Få dåligt hjärta vid femtio, precis som pappa.
Bli en "minns du honom?"
Jag kommer aldrig härifrån.
Finns de här i storlek 46?
Ja.
Nåt problem, brorsan?
Nej.
Jag går till kassan.
Hallå.
Är du Whitney Fordman?
- Ja. - Wade Mahaney.
Jag såg dig spela mot Topeka. Jäkligt snyggt spelat.
Ska du börja i Kansas State?
Det blev inte så.
- Storlek 46? - Ja. Tack, kompis.
Jag förstår känslan.
Jag pajade knäet sista året.
- Fyra operationer. - Jobbigt.
Flera skolor erbjöd stipendium. Allt försvann i ett nafs.
Vad har du för planer?
Inga. Jag vill inte jobba här resten av livet.
Jag fattar. Det är ingen framtid.
Jo...
Vi ska ha fest ikväll. Du kan väl komma förbi?
Jag har stängningen ikväll.
Kom när du är klar.
Vi tar några öl, lämnar jobbet bakom oss.
Kom igen. Det blir kul.
Kul!
Jag är en fotbollsgud!
Jag ska visa dig runt.
Vilket grymt ställe.
Du kanske kan haka på. Vi behöver nya talanger.
Varför vill ni hjälpa mig?
Vår sort måste hålla ihop.
Jag trodde att mitt liv dog med fotbollen.
Men det var bara början.
Tro mig. Det kan bara bli bättre.
Nu ska du få se på fest.
Är du gaddad?
Tatueringar är inte min grej.
Det hör till när man blir invigd. Vi bjuder på det.
Jag vet inte. Det är en rätt stor grej.
- Ska du leka med de stora killarna... - ...så måste du tuffa till dig.
Du har aldrig sett nåt liknande.
Det får dig att känna dig som en ny man. Jag lovar.
Slå dig ned.
Okej.
Tatuera bara inte in "Smallville".
Nej! Sluta!
- Var lastbilen! - Var lastbilen! Var lastbilen!
Ni är helt galna!
Var lastbilen! Var lastbilen! Var lastbilen!
Hej.
Din pappa sa att du var vaken.
Du är min första besökare.
Hur mår du?
Strålande.
Som om jag har blivit torktumlad.
Alla har varit så oroliga.
Jag ser det. Nells butik måste vara helt tömd.
Jag gillar de Lex köpte.
Som om jag har vunnit Kentucky Derby.
Så fina.
Mina favoriter.
Jag...
Jag är ledsen.
- För vadå? - För att jag lät dig skadas.
Jag är orolig för dig, Clark.
Och arg för att du inte släckte branden i Chicago 1871.
Eller förhindrade Romarrikets fall. Du bär ansvaret för följderna.
Tack.
Minns du nåt av det som hände?
Killen som höll i mig hade en tatuering på armen.
Det kan ha varit en oktogon.
Vad är det som pågår?
Jag vet inte. Men jag ska undersöka det.
Clark Kent - grävande journalist.
Det låter fint.
- Vila nu. - Jag ska försöka.
Tack.
Biografen är betydelsefull för folk.
Jag var här varje lördag som barn. Satt i mitten på åttonde raden.
När ljuset släcktes och skärmen gick igång-
försvann alla problem.
Som att befinna sig på en magisk plats.
Vilken fin berättelse.
Men varför bryr du dig så mycket?
Mina föräldrar träffades här.
Jag vill väl ha nåt kvar av dem.
Ska jag bevara det på grund av dina sentimentala minnen?
Jag menade inte så.
Du är tonåring, Lana.
Det passar dig inte att vara ombytlig.
Jag trodde att du skulle förstå.
Det var ett misstag.
Det handlar om affärer.
Det ska bli kontorsytor. Stan behöver ett parkeringshus.
Så du tänker göra det?
Jag har inget skäl att ändra mig.
Om du ursäktar så har jag ett brådskande ärende.
Whitney? Har du tid en minut?
Jag är upptagen.
Minns du killen som provade skor igår?
Nej, här var mycket folk igår.
- Det här är allvar. - Försiktigt.
Var har du gjort den?
Det har du inte med att göra.
Var det de där killarna?
Håll dig borta från dem.
Du vill ta Lana ifrån mig.
Nu är du plötsligt min personliga assistent.
Så är det inte alls.
Det är inte lätt att se sig själv genom andras ögon.
Håll dig borta från dem.
Du är inte min pappa.
Försvinn härifrån.
Hej. Nell sa att du ringde. Det lät viktigt.
- Har du träffat Witney idag? - Ja.
Jag frågade hur det var.
Han sa att han träffade några vänner.
När jag frågade mer blev han arg, så jag lät det vara.
Det är svårt när människor lider och man inget kan göra.
Jag vet inte om det är min sak att berätta...
- ...men Whitneys stipendium drogs in. Va?
Varför sa han inget?
Hans dröm var inom räckhåll.
Det måste göra ont.
Tack för att du berättade. Du är en bra vän.
Det här är troligtvis Whitneys nya vänner.
"Wade Mahaney och Scott Bowman, årskurs 1996."
- Vilka är de? - De var precis som Whitney.
Atleter som spelade fotboll, baseboll och basket.
- De regerade i skolan. - Vad hände?
Wade ådrog sig en skada och Scott började med missbruk.
Deras framtid smulades sönder.
Är Whitney illa ute?
Jag vet inte.
Han ville inte lyssna på mig.
Han tror att stipendiet är hans enda utväg.
Han är mer än bara en fotbollsspelare.
- Han har tur som har dig. - Ja.
Jag har ju sånt inflytande...
Ingen gör som jag vill idag.
Menar du Talon?
Jag träffade Lex. Han brydde sig inte ett dugg.
Det var inte tillräckligt ur ett affärsmässigt perspektiv.
- Det låter hårt. - Ja.
Men det som jag gör mig mest arg är att han har rätt.
Du kanske ska se det som en utmaning.
Min första utmaning blir att hjälpa Whitney.
Överlåt det åt mig.
Varför gör du det här?
Inte för att jag inte uppskattar det.
Jag kunde inte hjälpa Chloe.
Det är inte för sent för Whitney.
Du fick ett smakprov.
Vill du veta mer, brorsan?
Visst.
Kul att du kom, Luthor.
Gå in. Du hittar ett stort kylrum.
Vänta där.
Och nu?
Hallå?
Hur gjorde ni det?
Öppna väskan, Lex.
Jag vill ha disketten först.
Pengarna. Ge oss pengarna!
- Vad händer? - Håll käften.
Den är tom. Han jävlas med oss!
Annars vore det kört för mig.
Stort misstag, din sprätt.
Tar jag i mer så dödar jag dig.
- Vi vill ha pengarna! - Sluta!
Ge oss pengarna!
- Det här... - Håll käften!
Du dödar honom!
Vi måste härifrån nu!
Se till att ha med pengarna nästa gång.
Whitney?
Kom, gröngölingen.
Vad kom över dig? Hur tänkte du?!
- Jag tänkte inte! - Ingen sa nåt om att döda.
Jaså, Fordman?
- Vill du hoppa av? - Det sa jag inte.
Luthor verkar inte vara typen som släpper saker.
Oroa dig inte för Luthor.
Jag skrämde honom ordentligt. Tänk på pengarna.
Det räcker. Låt honom vara. Du blev bara lite uppskrämd. Visst?
- Ja. - Ja.
Det var fel att dra in honom. Han sabbar allt!
Vi håller på att brinna upp. Tatueringarna hjälper inte.
Vi behöver färskt blod.
Ta en öl och chilla.
Kom nu.
Hör på.
Jag backade upp dig.
Gör mig inte besviken fler gånger.
Det ska jag inte.
Oroa dig inte för Luthor. När vi väl får pengarna-
- kommer han säkert att försvinna under en lång tid.
Kom nu.
Jaha, Lex.
Vad gjorde du med dem?
De utpressar mig.
Jag lämnade en väska.
Funderar du på om din pappa har haft rätt om mig?
De stal en hårddisk med hemlig information.
- Som vadå? - Inget olagligt.
Men inget som jag vill kommer ut.
Var det därför du inte anmälde det?
Jag klarar det själv.
Frågan är vad du gjorde där.
Jag följde efter Whitney.
Han umgås med dem. Jag ville hjälpa honom.
Har det med Chloe att göra?
Du kan inte rädda alla.
Det slutar med ett Messias-komplex och en massa fiender.
Jag räddade ju dig.
Vad ska du göra härnäst?
Jag ska lära dem en läxa.
Whitney, då?
Man känner en människa genom personens vänner.
Om Whitney är med dem får han ta konsekvenserna.
Pete? Vi skulle ju träffas på redaktionen.
Jag berättade vad vi ska göra för Chloe.
- Ni kan göra det här. - Du behöver vila.
Jag blir galen av allt vilande.
De så kallade sköterskorna vill att jag sover och äter gelédesserter.
Vilka fascister.
Jag behöver det här. Uteslut mig inte.
Okej.
Jag gjorde lite research på nätet.
Härifrån?
Pete hackade telefonlinjen.
De kanske använder meteortatueringar för att påskynda ämnesomsättningen?
Deras molekyler rör sig med ultrahastighet.
Så att de kan gå genom väggar?
- Det är ju helt galet. - Men så är det.
Det ultimata ruset.
Men kroppen klarar inte sån stress så länge.
Vad händer då?
Man tvingas betala det ultimata priset.
Nell?
Är det du, Nell?
Whitney.
Jag är illa ute, Lana.
Jag har klantat till det.
Jag litade på fel folk.
Förlåt.
Jag har svikit dig. Vad ska jag göra?
Det är ingen fara.
De kommer att döda Lex när de får pengarna.
Mig också, förmodligen.
- Du har agerat helt rätt. - Det är för sent.
Var är de nu?
Hemma och sover ruset av sig.
Såg du hårddisken de stal från Lex?
Nej, men de har den. Jag kan smyga in och hämta den.
- Vi borde ringa polisen. - Inga poliser.
- Jag är tillräckligt illa ute. - Säg var de är.
Jag är klar innan de vaknar.
Du kan inte göra det ensam.
Det är mitt fel. Jag måste försöka lösa det.
Ingen här. De letar säkert efter mig.
Vi hittar den innan de kommer tillbaka.
Den är inte här.
Fortsätt leta.
Nånstans måste den vara.
Jag har den.
Nu har du ställt till det, gröngöling.
Jag vet inte hur du hittade den, men jag behöver få tillbaka den.
Det gör ont, eller hur?
Som om nån äter upp en inifrån.
Efter ett tag orsakar den allvarliga skador.
Du står på tur.
Snälla, Wade.
Rör på påkarna.
Jag vet vad som hände med din arm på bankvalvet.
Arbetsrelaterad skada, bara.
Vi väntade för länge. Det kändes inte.
Jag fastnade på väg ut.
Ni kan inte fortsätta så här. Då dör ni.
Det hade vi inte behövt om inte du hade förstört allt.
Nu ska du få betala.
- Hur hittade du oss? - Lana ringde.
Ni borde ha ringt mig först.
- Jag måste hitta Whitney. - Vänta.
Jag ringer polisen.
Jag trodde att du förstod. Du kunde ha blivit nåt.
Jag trodde att allt var över, men jag hade fel.
Nej, du hade rätt.
Minns du när du blev invigd?
Det var så du blev en av oss och så du lämnar oss.
Det är bråttom. Ta fjärrkontrollen.
Släpp honom.
Polisen är på väg.
Tänk efter noga nu.
Det finns bara en utväg.
Jag täcker för dig!
Upp med händerna!
Ställ dig mot bilen.
Vad sa du till polisen?
Sanningen.
Att de bröt sig in hos mig och att ni klurade ut allt.
Att ni tog på er för stora skor.
- Och det där... - Med att gå genom väggar?
Så mycket sanning hanterar de nog inte.
Trist med hårddisken.
Det var inte därför jag kom hit. Jag kom för att min vän behövde mig.
Tack.
Kom ihåg att bevara min hemlighet så bevarar jag er.
Gör ni inte det-
- lär ni bli varse att fler än ni kan gå genom väggar.
Kan ni flytta på fordonet?
Ja, sir.
Doften av frihet.
Du har inte suttit på Alcatraz.
Men man känner sig som en fånge.
Dålig mat, det ska vara släckt kl. 21 och ingen kabel-tv?
Jag kanske skriver om dem.
Hur är det med Whitney?
- Han tar en dag i taget. - Bra. Hej då.
Förlåt mig.
Vart ska du?
Kolla en sak med polisen.
Inget bläck hittades på loftet och Scott och Derek vägrar prata.
- Det luktar täckmantel. - Chloe?
Skönt att du är tillbaka.
Tack.
Han är här tidigt.
Okej. Nu gäller det.
Det är en bra plan.
Tack för all hjälp.
- Önska mig lycka till. - Behövs inte.
Tack för att du kom.
Ditt samtal förvånade mig.
Det trodde jag inte, efter sist vi sågs.
Den här gången är jag förberedd.
Vad är det här?
Mitt affärsförslag.
Många små städer har blåst nytt liv i gamla stadsdelar.
Inte genom att bygga gallerior eller parkeringshus-
- utan genom att renovera befintliga byggnader-
- till caféer, bokaffärer och restauranger.
Vill du göra om Talon till en bokaffär?
Lokala band kan uppträda, filmvisning...
Om du tittar på sida tolv kan man k-märka byggnaden-
och få skatteavdrag.
Fråga mig inte hur.
Vem ska driva det?
Nell är intresserad.
Och jag, efter skolan och på sommaren.
Hur kom du på det här?
Clark sa att du gillar att utmana folk.
Du har verkligen höjt ribban.
Så du säger ja?
Jag måste gå igenom allt, men ja. Vi säger så.
Menar du det?
Ja.
Det kan bli ett mycket intressant samarbete.
Text: Therese Nilsson Iyuno-SDI Group