Justin...
Jag ville ta farväl. Jag hörde att du ska åka till Smallville imorgon.
Ja, Smallville.
Hur går det?
Vad tycker du?
Du har varit här i fem månader och din kropp har återhämtat sig bra.
Bortsett från mina händer.
Jag kan aldrig teckna igen och det var det enda jag var bra på.
Du har tur som kan röra dina händer överhuvudtaget.
- Jag gjorde mitt bästa. - Gjorde du?
Var det det du sa till dem fem som stämde dig för felbehandling?
Jag förstår att du är arg, men att skylla på mig hjälper inte.
Du var med om en olycka. Du måste acceptera det.
Det var en smitningsolycka.
När jag var i din ålder ville jag bli violinist.
Jag sökte in på konservatoriet, men klarade inte inträdesprovet.
De sa att jag hade en kirurgs händer.
Så jag började läsa medicin.
När en dörr stängs, öppnas en annan.
Du är ung. Du hittar nåt annat att göra.
Farväl, Justin.
Ha ett bra liv, dr Wells.
Renée, älskling. Jag är ledsen.
- Ännu en otacksam patient? - Alla är likadana.
- Tror du han stämmer dig? - Han har inga bevis.
Han är vid liv. Han borde tacka mig.
Vad är det som händer?
Gud!
Allt väl?
Få oss ut härifrån! Skynda dig!
Få oss ut härifrån! Skynda dig! Kom igen!
- Hjälp! - Hjälp oss!
Nu räcker det. Håll ut handen.
Ta tag i mina händer.
Jag kan se dig i uniform. Har du tänkt på en karriär inom flygvapnet?
Jag ska tänka på saken.
- Vi ses i sommar. - Varför ler du?
- Jag har precis fått ett sommarjobb. - Skulle du inte hjälpa din mamma?
Domare Ross kan ta studenter för att sortera mappar.
Vem vill tillbringa sommaren med sina föräldrar...? Förlåt.
Såg du Kwans son vid flygvapnets monter?
Luftvapnet vore rena semestern för honom.
- Snygga kläder. - Tack. Jag ville se striktare ut.
Vet ni att Daily Planet bara tar in 4 praktikanter från hela delstaten?
De fick in 500 ansökningar i fjol. Jag får inte ens en jobbintervju.
Du kan söka på The Inquisitor.
Jag vill vara på Daily Planet även om jag tvingas laga kaffe.
Pröva igen på lördag när du är i Metropolis.
Vad ska du göra i Metropolis?
Vi ska till Metropolis, Clark. På journalistkonferensen.
Du skulle anmäla oss. Det är för sent nu...
Jag är ledsen. Jag och Lana jobbade på ett historieprojekt.
- Då blir annat mindre viktigt... - Det är inte sant.
- Vi har knappt setts på tre veckor. - Vi ses dagligen.
Vi har umgåtts i 45 minuter, bilen stannade och du körde mig hem.
- Jag fick slita bort dig från Lana. - Nu är du orättvis.
- Lex och Lana är alltid viktigast. - Varför är du så lättstött?
Män är från Mars, men du är från en galax jag aldrig har hört talas om.
Varför är Chloe så irriterad?
- Du är inte särskilt vaken. - Vad menar du?
Hon vill ha dig för sig själv och bjuda dig till vårdansen.
- Ja, men det skulle ju bli... - En date?
Om du tar bort Lana-skygglapparna, så ser du att Chloe gillar dig.
- Clark, jag vill inte höra en ursäkt. - Jag hade väntat mig nåt annat...
Hej! Kul att se dig igen. När kom du tillbaka?!
Igår. Tack för alla e-mails. De hjälpte mig genom en svår tid.
- Många vänner måste ha hört av sig. - De flesta glömde bort mig.
Jag vet hur det känns. När kan du börja teckna igen?
Alla väntar spänt på hur det ska gå för "De flammande kråkfötterna".
- Min tecknarhand är tyvärr förstörd. - Jag är ledsen...
Ingen fara...
Jag håller på att ändra mitt liv.
Kan jag köpa dig en kopp svart kaffe-
eller en latte med skummjölk.
Ja, varför inte? Jag håller också på att ändra mitt liv.
Då går vi...
Vad gör du här?
Jag är här av samma anledning som du.
- Det här var dagen hon dog på. - Det var för nio år sen.
- Varför plötsligt så sentimental? - Jag försvann bara ur ditt liv.
Alla aktierna mamma skänkte hjälpte väl till?
Är det det sin pappa har sagt?
Jag som trodde att du älskade mig under alla dem åren...
Men du var bara där för pengarnas skull.
Jag vet att du har rätt att vara arg på mig, men vi måste prata ut.
Jag tror inte du har nåt att säga som jag är intresserad av att höra.
Farväl, Pamela.
- Det här är min favoritserie. - Hej!
- Du känner Justin.
Välkommen tillbaka. Hur mår du?
Jag tar en dag i taget.
Hittade de smitaren?
Nej, jag mindes inte så mycket.
- Vad minns du? - Några nummer på plåten. DDI...
- Vi borde kolla. - Ring polisen.
Om vi hittar nåt så ger vi det till dem.
Lex har skaffat två biljetter till konferensen.
- Jag ska gå dit som Justins gäst. - Vi kan gå tillsammans alla tre.
Nej, Clark är inte särskilt intresserad av journalistik.
Ingen fara. Jag måste gå nu...
LÄKARE MISTER HÄNDERNA I OLYCKA
Tack...
Är din mamma här? Jag vill beställa pajer.
Hon är i skolan. Jag kan fixa det.
Jag trodde du skulle korrekturläsa för Chloe.
- Hon har fått hjälp. - Är ni fortfarande osams?
- Vem har sagt att vi är osams? - Jag märkte det på henne igår.
Varför är ni osams?
Chloe gillar mig.
Vad tycker du om henne?
Att vi kanske kan vara mer än bara vänner
- När jag såg henne och Justin... - Blev du svartsjuk?
När man får reda på sånt förändras allt. Tänk att jag inte sett det.
Ibland är den rätta framför ögonen på en utan att man ser det.
Hur många pajer vill du beställa?
Tolv...
Hur mår Whitney? Jag hörde att hans pappa är bättre.
Han mår bra.
Är allt väl?
Bara bra...
Lycka till. Jag hoppas det ordnar sig med Chloe.
- Det gör jag med. - Hej då.
Helvete!
Pete!
- Har du sett Chloe? - Inte sen engelskan.
Hon är säkert med Justin.
- Vad tycker du om honom? - Han verkar vara cool.
Jag lärde inte känna honom tidigare. Han tecknade jämt.
- Chloe verkar gilla honom. - Passa dig. Du låter svartsjuk.
Inte svartsjuk, orolig.
För att Chloe gillar en snygg kille? Jag skulle också ha varit orolig.
Justin hade den här bland sina papper igår.
"Vilket fall. Läkare mister händerna i olycka." Och?
Han var Justins läkare. Är det inte konstigt att han bär på artikeln?
Jag gillar den tragiska ironin.
- Snackar du ofta skit om folk? - Jag menade inte...
Så du börjar plötsligt gilla Chloe och vill du bli av med mig?
Chloe och jag är bara vänner.
Du hade din chans, nu bör låta mig få min chans.
Vad fan gör du här?
Jag ville se vilken slags man du har växt upp att bli.
En upptagen man. Om det inte var nåt annat...
Vi stod varann nära. Du var som min egen son.
Du passade mig medan mamma var sjuk ocyh pappa reste runt i världen.
Jag älskade dig som en son.
Efter meteorregnet var det bara jag som inte såg dig i en annan dager.
Du kände mig när jag var sårbar.
Du kan inte bara valsa in här ett årtionde senare.
Allt har förändrats. Jag har förändrats. Vad vill du?
Jag vill att du ska veta vad som hände.
Du ljög för min mor när hon låg för döden.
Jag ville stanna, men din far körde iväg mig.
Efter begravningen sa han-
- att om jag kontaktade dig igen så skulle han göra dig arvlös.
- Varför skulle han göra det? - Så du var hans son, inte hennes.
Varför är du här nu?
Har min fars hot nått sin preskiberingstid?
Jag ville se om du kunde vara dig själv trogen trots Lionels närvaro.
Och för att vara ärlig, så ville jag be om din förlåtelse.
Jag är rädd för att du måste förlåta dig själv.
Farväl, Alexander.
Tänk om allt sålde så bra som din mammas pajer.
- Många bäckar så... - Hej, Clark!
- Hur mår din pappa? - Han är på bättringsvägen.
Ta ledigt på lördag kväll. Jag har två biljetter till pjäsen "Our Town".
Vad fick dig att skaffa dem?
Jag såg dig läsa pjäsen i skolan och ville ta igen för förlorad tid.
Vi ses...
Whitney har uppvaktat mig mer de senaste veckorna.
Har du talat med honom om det?
Han är glad att hans far är bättre och vill att allt ska vara som förr.
Vad tycker du om det?
När mr Fordman blev sjuk så behövde han mig verkligen.
- Nu behöver förhållandet ändras. - Det är ni inte ensamma om...
- Hur går det med Chloe? - Det är fortfarande problem.
- Vad tänker du göra? - Jag vet inte.
Jag vill inte mista min vän.
När man väl tar steget kan man inte gå tillbaka.
Chloe gav mig samma råd om nån annan.
Vad hände?
- Jag behöll henne som vän... - Ångrar du det beslutet?
Ja. Ögonblicket passerade och jag tror aldrig det kommer tillbaka.
Jag vill inte begå samma misstag två gånger.
Jag har e-mailat bokstäverna från nummerplåten till vägmyndigheten.
De ska kolla bilar i trakten och faxa mig om de hittar nåt.
Varsågod. Jag jobbade hela natten på den.
Den är vacker.
Det är du med.
När jag blev påkörd och låg på vägen såg jag ditt ansikte framför mig.
Mig?! Varför mig?
För att jag alltid har gillat dig, men jag har inte vågat säga det.
Jag tänkte: "Nu dör jag, utan att ha berättat det för henne."
Men när du började e-maila mig på sjukhuset-
visste jag att det var min chans.
Jag tänkte inte förlora dig två gånger.
Jag har kommit tillbaka för dig.
Vad var det?
- Kan du vara öppen för det här? - Visst...
Det hände nåt med mig vid olyckan.
Jag märkte att jag kan förflytta saker... genom tankekraft.
- Telekinesi? - Skrämmer jag dig?
- Jag har sett underligare saker. - Jag vill inte... hamna på din vägg.
Ingen fara. Det gör du inte.
Nu ser vi till att sakerna svävar igen.
Chloe! Kan jag...?
- Kan jag få tala med dig i enrum? - Ja, visst...
Jag kommer tillbaka snart...
BINGO!
- Går det inte för fort med Justin? - Vi har e-mailat varann i ett halvår.
Jag känner honom bättre än dig.
- Berättade han om sin läkare? - Han sa att du baktalade honom.
Jag oroade mig bara för dig.
Har du behov för att rädda mig?
Du räddar mig när jag är illa ute, men sen drar du dig undan.
Bli inte ihop med Justin bara för att du är arg på mig.
Min värld handlar inte bara om dig.
Jag har hittat en fin kille och är villig att ta en chans.
Berätta en sak för mig. Var det lätt att ljuga för alla?
Vad gör du här, Justin?
- Återupplever gamla minnen... - Du bör gå hem.
Jag var mitt på övergångsstället när du kom runt kurvan.
- Det kändes som om jag krossades. - Jag vet inte vad du snackar om.
Jag låg på gatan med blod i ögonen när jag såg dina bakljus försvinna.
Du stannade inte ens.
Det var inte jag.
Det började på sjukhuset.
Det kanske är en kompensation för motoriken jag miste i händerna.
Jag låg gipsad och märkte att jag kunde förflytta saker med tankekraft.
Men det ersatte inte allt jag hade förlorat.
Ingenting kan göra det.
Sluta, Justin...
Vet du hur det känns att bli påkörd av en bil?
Män är från Mars, kvinnor från Venus.
- Vad gör du här så sent? - Jag vill tala med dina föräldrar.
Vad läser du?
"Män är från Mars, kvinnor från Venus"?
- Jag försöker förstå mig på kvinnor. - Den här är nog inte till nån hjälp.
Vad är problemet?
Jag har två fantastiska kompisar, som båda är tjejer.
Vi kan kalla dem Lana och Chloe.
Jag har alltid gillat Lana, men kommer aldrig nära henne.
Chloe gillar mig och jag gillar henne också.
- Vem vill du vara med? - Jag vill vara vän med dem båda.
Då blir du aldrig ihop med nån av dem.
Tack, men jag tror att jag håller mig till boken.
I kärlek måste man ta chanser.
- Du måste ta en chans. - Har du nånsin varit kär?
Jag har bara älskat två kvinnor.
Den ena är död och den andra förrådde mig.
- Jag är ledsen att höra det. - Vissa är menade att vara ensama.
Mor... Vad är det?
Det gäller rektor Kwan. Han har dödats i en olycka.
Hej. Hur mår ni?
Jag gör en minnesutgåva, men kan inte hitta några bilder av honom.
Pete, kan du titta i biblioteksarkivet igen?
Visst...
Jag har sett polisrapporten. Motorn var på när han hittades.
- Är du okej, Chloe? - Ja, jag mår utmärkt.
- Jag hittar ingenting... - Jag ska hjälpa dig.
Titta här, Chloe.
De tre första bokstäverna på Kwans bil är samma som smitarens.
- Vad menar du? - Olyckor följer i Justins spår.
Du är på helt fel spår.
- Fick du svar från vägmyndigheten? - Nej.
Jo, igår kl. 16.43, när du och Justin var här.
- Han kan inte ha gjort det. - För att du gillar honom?
Nej, för att jag vet att han aldrig skulle skada nån.
Jag hoppas att du har rätt.
"Jag hyllar mig själv. Allt jag är skall även du bliva."
"Varje atom som är del av mig är även del av dig."
- Det låter som en familjebeskrivning. - Läser du poesi?
Vi ska sälja Cadmus-laboratoriet, Lex.
Jag äger 50 % och jag har vetorätt.
- Du har inte frågat mig. - Vi ville ju bara ruinera Sir Harry.
Vi har dumpat aktierna och nu är firman värdelös.
Firman har tjänat sitt syfte.
Du är inte här för att tala om Cadmus.
Jag hörde att Pamela är tillbaka i USA och att hon har besökt dig.
- Ska du göra mig arvlös? - Sa hon det?
Är det sant?
Din mor var en enastående kvinna.
Hennes val av tjänare var under all kritik. Pamela var en snyltgäst.
Hon fick mor till att testamentera bort aktier, sen försvann hon.
- Är du här för att berätta det? - Jag vet vad hon betydde för dig.
Jag vill inte att hon ska spela på känslor för att be dig om pengar.
Varför? Hon har en stor aktiepost.
Hon vill nog inte sälja för att betala sjukhusräkningar.
Vilka sjukhusräkningar?
Så hon berättade inte det? Vad ädelt...
Berätta...
Hon är döende. Hon har cancer.
Det är nog p.g.a. alla år hon har suttit i solen i St. Tropez.
- Vad är hon ute efter? - Förlåtelse.
Vad sa du till henne?
Jag bad henne gå.
Nej, hon känner dig inte särskilt väl.
- Vad gör du här inne? - Danny...
Jag är ledsen för det som hände din pappa.
Jag vet inte vad som hände. Han hade bilnycklarna på sig.
Det var som om nåt fick bilen att ramma honom.
Känner du Justin Gaines?
- Vet du om han var är igår kväll? - Nej. Hur så?
Jag antar att Justin tror att din pappa körde på honom.
Det är vansinnigt. Du måste gå nu.
En del av din pappas nummerplåt överensstämmer med smitarens.
Är det möjligt att Justin har rätt?
Min pappa förtjänade inte det här.
Det var väl inte din pappa som körde bilen?
Det var du som körde på Justin.
Min pappa...
...försökte bara beskydda mig.
RÄTTVISA
Chloe!
Mamma sa att du var här.
Jag ville överraska dig. Hörde du vad som hände med rektor Kwan?
Ja, det var verkligen underligt.
Man vet aldrig när man ska dö.
Därför bör vi göra det bästa av tiden vi har här på jorden.
- Vad är det? - Inget...
Jag kom just på att jag lovade att möta Clark.
Du sa att han var ute ur bilden, men ni umgås ju ganska mycket...
Ingen fara. Idag tänker jag berätta för honom att vi är ihop.
POESILÄSNING TORSDAG KVÄLL
Det var bra att du fick Danny att erkänna.
- Han hamnar nog i fängelse. - Hemligheter kan förstöra familjer.
Chloe är på telefon. Hon låter panikslagen.
- Vad är det, Chloe? - Jag har sökt dig överallt.
Justin är inblandad. Du hade rätt.
- Ta det lugnt. Var är du? - I er lada.
Jag har inte varit ärlig. Jag vet hur han får olyckorna att ske.
Chloe!
Justin?
Hur kunde du förråda mig och det vi hade ihop?
Det är det bästa med dig. Du ger aldrig upp.
Jag är ledsen. Jag ville inte att det skulle sluta så här.
- Hur gjorde du det där? - Du dödade fel man!
- Du ljuger. - Hans son erkände nyss.
- Det var han som körde. - Det är inte sant.
Hur många oskyldiga människor tänker du döda?
Bara en till.
Du måste öva dig på att landa, Clark...
Du kan inte vinna, Justin.
Chloe... Är allt väl?
Du är den siste jag räknade med att se här.
- Varför berättade du inte? - Det angår inte dig.
Angår det inte mig att du är döende?
Jag kan se till att du får behandling.
Jag kom inte för din hjälp, utan för att jag inte hade nåt att förlora.
Jag skäms för att det krävdes en sjukdom för att ge mig mod nog.
Jag lät den där jäveln skrämma mig under så lång tid.
Jag blev till och med för rädd för att berätta för dig-
hur mycket du betyder för mig...
...hur mycket jag ville hjälpa dig under din uppväxt.
Om du hade varit där, så kanske jag hade blivit en bättre man.
Att du är här säger en hel del om vad för slags man du är.
Din mor hade varit stolt.
- Jag saknar henne verkligen. - Det gör jag med.
GRATIS UPPRAGGNINGSREPLIK MED VARJE BILJETT
Jag har just talat med Justins föräldrar.
Han är på psykiatriskt sjukhus där han inte kan vålla nån skada.
Ska du säga "Vad sa jag?" eller talar mitt dåliga omdöme för sig självt?
- Jag önskar att jag hade haft fel. - Vad är det för fel på mig?
Jag ser skumma saker långt avstånd men är blind för allt som är nära.
Du är inte blind. Du är tillitsfull.
Du är stark nog att chansa med känslor. Jag önskar jag vore det.
Jag har fortfarande två biljetter till journalistkonferensen.
Vi kan tillbringa lite tid tillsammans där.
Okej. Det är en date.
Whitney, vi måste snacka...
Vad är det? Vad har hänt?
Det är pappa...
Översättning: www.sdimediagroup.com