Lex, jeg troede, vi var enige.
- Hvorfor skal vi pludselig mødes? - Du ser ikke rask ud.
Hvorfor forstyrrer du mig midt i min forskning?
Du har vist personaleproblemer. Alle holdt op, da du blev voldelig.
De var inkompetente. Du skriver checks, jeg passer mit.
Du skal forske i meteorstenene, men du skaffer mig kun søgsmål.
Du er blevet en belastning, doktor.
Vores samarbejde er nået til vejs ende.
Jeg har hverken tid eller ressourcer til projekter, som ikke bærer frugt.
- Opsøg en læge i Metropolis. - Jeg har ikke brug for din læge.
Det er dig, der har brug for mig. Du er for nærsynet til at se det.
Er du all right?
Clark, du drømmer, hvis du tror, at du kan score derfra.
Nej, det var bolden, der trillede herhen. Skal vi spille?
Vi må låne din fars pickup. Jeg forklarer det på vejen.
- Hvad sker der? - Du er selv nødt til at se det.
Ret vildt, hva'?
- Hvad tror du, det er? - Det er et rumskib. Hvad ellers?
Det kan være en slags fly eller en russisk satellit.
Nej. Det lugter langt væk af noget udenjordisk.
Så du nogle små grønne mænd?
Jeg mener det. Har du set noget lignende?
Rumvæsner ville nok vælge et mere spændende sted end Smallville.
Korncirkler, kvægmishandling... De ville få det som fisk i vandet.
- Kom. Vi læsser det op på bilen. - Du vil da ikke bare tage det?
Da sheriffen spurgte, sagde jeg, at jeg ikke huskede, hvor det skete.
Det er kun et spørgsmål om tid, før han dukker op... Kom nu.
- Kom nu! - Vi bringer det hjem til mig.
- Jeg kender din far... - Han vil ikke ane uråd.
Vi bringer det hjem til mig. Vi har et skur i baghaven.
Det er sikker hjemme hos mig.
Det var mig, der fandt det. Du opfører dig, som om du ejer det.
Vi bringer det hjem til mig.
Denne vej.
Lex?
- Er du her, Lex? - Ja, far. Jeg ventede dig ikke.
Nej! Ud.
Er alt i orden?
- Lægerne siger, det går fremad. - Ja.
Det går så godt, at doktor Rawlings foreslog -
- at jeg tog en pause fra fysioterapiens anstrengelser.
Han syntes, at en tur væk fra alt stresset i Metropolis -
- ville være det mest gavnlige lige nu.
Og af alle steder valgte du at komme her?
Vi kan omgås som far og søn. Du siger altid, at det mangler.
- Hvor længe vil du blive? - Et par dage, måske en uge.
Ville det ikke være bedre i strandhuset?
Havluften ville nok være styrkende.
Jeg har en fornemmelse af, at du ikke vil have mig her, Lex.
Nej, far. Jeg vil dig bare dit bedste.
Du kan blive så længe, du vil.
Lana, hvis du flytter de der borde, får du plads til ekstra barstole.
- Flere kunder, flere penge... - Det var en god ide, Dean.
Jeg må løbe.
- Vi ses i aften. Farvel, Lana. - Farvel.
- Er han ikke vidunderlig? - Jo, han er alle tiders.
Hej, Chloe. Hvordan gik det, da Lana overnattede?
Fik I læst meget?
Jeg må være helt ærlig, Nell.
Vi læste ikke. Vi havde en Keanu-dvd-maraton.
Når man har fortabt sig i hans brune øjne, mister geometrien sin charme.
Godt, I hyggede jer. Lad det ikke gå ud over karaktererne.
- Okay. - Farvel.
Mange tak.
Havde jeg været forberedt, kunne jeg have fundet på noget bedre.
Undskyld. Jeg måtte ud. Jeg sagde, jeg overnattede hos en ven.
- Du var den første, jeg tænkte på. - Jaså...
Hvor var du i går aftes? Er der en ny fyr i Lanas liv?
Ja, han hedder Dean. Du så ham på vejen ind.
- Dater du en ældre mand? - Han er Nells nye kæreste.
Han er vurderingsmand. Han er der altid, og de er så forelskede.
Og du vil af med ham, men det er hendes hus?
Jeg overnattede på Talon.
Næste gang behøver du ikke lyve. Du kan sove hos mig når som helst.
Tak.
- Den vejer et ton. - Jeg ringer til Chloe.
- Lad være med det. - Det er den hellige gral for hende.
- Hun vil skrive om det. - Og vi bliver kendte og kommer i tv.
- Så kan vi skrive en filmkontrakt. - Bør vi ikke finde ud af mere først?
Vi må handle hurtigt.
Tænk, hvis vi fortalte det til Chloe, og der er en naturlig forklaring.
- Så tilgiver hun os aldrig. - Hun vil gøre os til grin.
- Jeg vil ikke løbe den risiko. - Hvordan tror du, man åbner det?
Det ved jeg ikke. Tag den her.
Gør et forsøg. Jeg vil tjekke, om nogen mangler et rumskib.
- Hvor er det nu? - I Petes skur.
Jeg fik ham til at udskyde pressekonferencen.
- Vi må få det tilbage. - Hvad skal vi gøre? Stjæle det?
- Hvad siger jeg, hvis han spørger? - Så må du spille dum.
- Du har intet valg. - Jeg kan fortælle Pete sandheden.
- Folk begår somme tider fejl. - Det er for farligt for Pete.
Vi ved, at hemmeligheden er en byrde -
- men siger du det til Pete, kan han måske ikke tackle det.
Jeg ringer normalt ikke om den slags, men jeg tænkte, det måske er noget.
- Hvilken stue? - Renten på studielånene er hårde...
- Du burde få det der undersøgt. - Hvilken stue?
Hvem er du?
Dr. Hamilton. Hvordan har du det?
Som om jeg har fået en bulldozer i hovedet.
Dr. Glenn fortalte, at De så et rumfartøj på en majsmark i går?
Jeg må have vrøvlet. De pumpede mig fuld af morfin.
- Hvem har De ellers vrøvlet til? - Hvorfor er De interesseret i det?
Det er rent professionelt. Jeg var på marken og så aftrykkene.
- Men det er væk. - Pokkers.
Jeg burde have holdt kæft.
- Nogen må have taget det. - De så altså et rumskib i går?
- Hvem ved det ellers? - Ingen.
Knægten... der trak mig ud af bilen.
Pete Ross.
- Har vi mødt hinanden før? - Det tror jeg ikke.
Du var ude at køre i går aftes.
Din skøre skiderik! Du tvang mig af vejen.
Sygeplejerske!
Hvad gør du?
Sygeplejerske!
Det kan ikke passe... Nogen må være kommet os i forkøbet.
Vi finder ikke ud af, hvem det er, i aften.
Pete...
Jeg ville netop tale med dig.
- Angående rumskibet... - Nogen brød ind og stjal det i går.
Er det rigtigt?
- Har du sagt det til nogen? - Nej. Har du?
- Nej... - Du lyver.
- Hvad mener du? - Jeg så dig og din far.
Der må være en forklaring. Clark ville aldrig gøre den slags.
Pete, jeg sværger. Vi tog ikke skibet.
Og du skal være min bedste ven.
- Vent, Pete. Du forstår det ikke. - Hvad? Forklar det.
Det var godt, meget oplysende. Vent, til Chloe får det her at vide.
Jeg kan allerede se overskrifterne: "Den rigtige Clark Kent afsløret."
Pete, vi må tale sammen.
Så du er en slags... Er du ikke menneskelig?
Jeg ved ikke, hvor jeg kom fra. Jeg ved bare, at jeg voksede op her.
- Alle, jeg holder af, bor her. - Hvorfor har du ikke sagt noget?
Mine forældre sagde, det var farligt for alle, der kendte sandheden.
- Skulle jeg ikke kunne klare det? - Kan du det?
Jeg sagde intet, for jeg vidste, at folk ville se på mig, som du gør nu.
- På hvilken måde? - Som et misfoster.
Jeg har altid prøvet at smelte ind.
Jeg ville være mere normal end andre. Sig noget.
Kald mig rumvæsen eller monster. Jeg er ligeglad. Sig nu bare noget.
- Det er, som om jeg ikke kender dig. - Du kender mig. Jeg er den samme.
Vi plejede at cykle i skoven og spille basket. Intet har ændret sig.
Klart nok... Hold dig væk!
Pete, jeg ville ikke såre dig.
For sent.
Dr. Hamilton, jeg har forklaret, at vores samarbejde er forbi.
Jeg vil have mit fratrædelsessalær. Den ottekantede skive, jeg fandt.
Den forsvandt i uvejret.
Din løgner! Det er nøglen! Jeg ved, at du har den!
Det er ikke forbi.
Mr Luthor. Jeg er dr. Stephen Hamilton.
Jeg har stået for den hemmelige meteorforskning i Cadmus Labs.
All right. Jeg lytter.
Lex er blevet snæversynet. Vi har afbrudt sammenarbejdet.
Men De... De har et ry for at være en mand med visioner.
De har åbenbart ikke bemærket, at jeg er blind.
Folk som De behøver ikke øjne for at se fremtiden.
- Drop smigeren. Kom til sagen. - Jeg har opdaget noget forbløffende.
Jeg ville gerne vise Dem det.
Kom.
Hej, Pete.
Jeg forstår, du reagerede sådan. Sådan har jeg det også selv.
Du har al mulig grund til at hade mig, men jeg må finde skibet.
Fyren i bilen må have snakket...
Da vi flyttede skibet, sagde du, at det var tungt.
Du løj, ikke?
Du kommer altid for sent til bussen, men kommer alligevel før mig.
Jeg har fortalt dig mine hemmeligheder -
- men alt, hvad du har fortalt mig, var løgn!
Jeg gjorde måske det rette, sådan som du reagerer.
Det er lige meget, om du er fra Månen.
Du stolede ikke på mig. Sikket venskab!
Hvorfor sagde I intet om superhelten?
Pete slæbte en fyr ud fra en bil og kørte ham på sygehuset!
- Hvad med et interview? - Måske senere.
Din modvilje er vel ikke et forsøg på at dysse det med rumskibet ned?
Min kilde sagde, at ham fyren vrøvlede om et rumskib.
- Du tror vel ikke på det? - Hvis Pete bekræfter historien.
Klart, Chloe. Jeg så et rumskib. Jeg mødte også et rumvæsen.
- Vil du beskrive det? - Det lignede faktisk Clark.
Jeg troede, at rumvæsner var små og grønne.
Nogle gange tager man fejl.
- Hvad er der med ham? - Det er bare en mandeting.
- Du skriver vel ikke om ufoen? - Måske ikke.
Men hvis det er sandt, er det forsidestof... for Daily Planet
Din mor sagde, at jeg måtte vente her.
Jeg trængte til at komme hjemmefra. Der begynder at blive trangt.
- Har du ikke 75 værelser? - Min far optager megen plads.
- Hvornår tager han til Metropolis? - Ikke hurtigt nok.
- Er han så besværlig? - Lige omvendt.
Han er høfligheden selv. Han vil arbejde på vores forhold.
- Er det så slemt? - Han må have et skjult motiv.
- Du kan da give ham en chance. - Jeg giver ikke folk en chance til.
Husker du den der brevpresse, som jeg havde på mit skrivebord?
- Svagt. Hvorfor? - Jeg gad vide, hvor den blev af.
- Hvornår mistede du den? - Under uvejret.
Den forsvandt nok blandt alle ruinerne.
Ja, du har sikkert ret.
Held og lykke.
Tilgiv mig min skepsis, men dette kunne være et sofabord.
Hvorfor skulle jeg tro Dem?
Det består af metaller, som ikke er i det periodiske system.
Vis mig beviserne.
Mærker De det? Et stykke mangler. Lex og jeg undersøgte et sted -
- da jeg fandt en ottekantet skive, som har præcis samme størrelse.
- Og De tror, at det var ...? - En nøgle, som åbner skibet.
Desværre vil Lex ikke aflevere den.
- Lex har måske ikke skiven mere. - Hvor skulle den ellers være?
Kan De svare på det spørgsmål...
...bliver De måske finansieret.
Lana, hvad gør du?
Jeg låner bare dit teleskop for at se, om jeg kan køre hjem.
- Gemmer du dig fra Nell? - Hendes nye fyr, Dean.
- Du er altså ikke vild med ham? - Ikke ligefrem.
Men jeg lyver så dårligt, at jeg er begyndt at undgå ham.
Så er du kommet til rette sted.
Hvad er der galt?
Er nogen blevet sur på mig, fordi du fortalte sandheden?
Whitney. Da jeg sagde, hvad jeg følte, og vi slog op.
Så du gjorde det ...? Det troede jeg ikke.
- Tror du, I kan blive venner igen? - En skønne dag... håber jeg.
Jeg ønsker bare, at jeg havde gjort det tidligere.
Pete og jeg skændtes. Jeg ved ikke, om vores venskab overlever det.
Hvad skændtes I om?
Gid, jeg kunne fortælle det.
Typisk.
Clark begynder at tale om at fortælle sandheden.
Når det er hans tur til at åbne sig, bliver alt en mørk hemmelighed.
- Det er ret personligt, Lana. - I modsætning til det, jeg fortalte.
Nogle har lettere ved at åbne sig.
Det er vist aldrig let for nogen.
Men hvis man holder af nogen, skylder man dem det.
- Så bør du tale med Nell. - Du har ret, Clark.
Når man skjuler sandheden, glider folk fra hinanden.
- Hvad laver du? - Der mangler en del.
- Stjal du det? - Det er ottekantet. Hvor er det?
Jeg kender Dem. Dr. Hamilton.
Rumskibet tilhører en, der er meget sejere end Dem.
- Du ved, hvem det tilhører. - Jeg ved intet.
Fortæl, hvem det er!
Jeg har tjekket aviserne og nogle hjemmesider. Ingen nævner noget.
- Er det godt eller dårligt? - Jeg tænkte på Ray Wallace.
Han fortalte måske Pete noget.
- Det er en mulighed. - Jeg vil have, du taler med Pete.
- Det kan jeg ikke. - Hvorfor ikke?
Pete taler ikke med mig.
Hvad er der sket?
Nu må I ikke flippe ud.
Jeg fortalte Pete... det hele.
- Jeg havde intet valg. - Du kunne have talt med os først.
Ville I have fundet på endnu en løgn?
Sig endelig, at Pete ikke vil fortælle det til nogen.
Jeg ved ikke, hvad han har tænkt sig at gøre.
Hallo?
Nej, han er her ikke. Vi gør, hvad vi kan.
Det var Petes mor. Han er forsvundet.
Vidunderlig ide, Lana. Vi har ikke haft så meget tid på sammen.
Det var det, jeg ville tale om.
- Dean er en skøn fyr... - Lad mig gætte.
Du vil have, at det skal være, som det var før.
- Er det så indlysende? - Jeg har talt med Dean.
Jeg fortalte, at du er selvstændig, og at før han giver dig flere råd -
skal han lære dig bedre at kende.
Tak, Nell. Det påskønner jeg.
Dine følelser er vigtige for mig. De er også vigtige for Dean.
Derfor vil vi omgås mere, alle tre... som en familie.
Familie ...?
Dean ville ikke have, jeg sagde noget, før vi var samlet.
Jeg kan aldrig holde noget hemmeligt.
Dean har friet til mig.
- Hvad svarede du? - Jeg sagde ja!
Rumskibet! Jeg må vide det!
Har du tænkt dig at fortælle, hvem det tilhører?
Jeg prøvede bare at skræmme Dem. Jeg ved ikke, hvis skibet er.
Du lyver!
De er jo syg. Lad mig gå, så kan jeg hente hjælp.
Tror du, at nogen vil hjælpe mig? Lægerne ved ikke engang, hvad det er.
- Er De døende? - Ja.
Men først vil jeg bevise, at jeg ikke er skør.
Siger du ikke, hvad jeg vil vide, vil du også dø.
Hamilton rapporterer, at han har fundet store mængder meteorsten -
- spredt ud over et stort område syd for Vej 17.
Disse sten varierer i omkreds -
- fra 24 mikromillimeter til 562 millimeter.
- Interessant læsning, far. - Lex, jeg hørte ikke, du kom.
Jeg er overrasket.
Dr. Rawlings siger, at dine andre sanser er forstærket.
Har du talt med Rawlings?
Han var bekymret for, fordi du var stukket af.
Du gik glip af fysioterapien.
Han sagde, at det værste for dig er at være væk fra dine plejere.
Ved du, hvor ydmygende det er at blive undersøgt af terapeuter?
Hvor ydmygende det er at høre, at det en dag vil føles naturligt?
Vil du have sandheden at vide, Lex?
Jeg var træt af at blive behandlet som et objekt, en invalid.
Så du udøver lidt ødipuskompleks?
Lignelsen er rammende, men fejlagtig. Ødipus var sønnen, ikke faderen.
Jeg tager tilbage til Metropolis.
Så din pludselige interesse for Hamilton var bare et sammentræf?
- Hans arbejde er spændende... - Han er syg.
Undervurder aldrig værdien af excentrikere og galninge, Lex.
Hamilton sagde, at han har fundet en skive, og at du har den.
- Han tager fejl. - Du opsagde ham lidt forhastet.
Hvorfor siger du det?
Har du kigget i professorens lade for nylig?
- Har du set Pete? - Nej, men sagen bliver særere.
- Sygehusets besøgsjournal... - Jeg undersøgte Ray Wallaces død.
Han havde besøg, før han døde. Doktor Stephen Hamilton.
Meteorgalningen? Jeg troede, at han var flyttet.
- Hamilton besøger patienten... - Patienten dør, og Pete forsvinder.
- Vi har intet mordvåben, men... - Det er nok. Jeg tjekker Hamilton.
Han holdt til på Allentown Road. Han er måske flyttet...
Clark? Clark?!
- Hvad laver du? - Ser du mine spasmer?
Det skyldes meteorstenene.
Jeg giver dig en dosis, som får mine rystelser til at ligne trækninger.
- Jeg sagde jo, jeg ikke ved noget. - Jeg tror, at du beskytter nogen.
Jeg håber, at han er værd at dø for!
Hør på mig.
Tag kanylen og stik den, hvorhen du vil. Jeg fortæller dig ikke en skid.
Pete! Læg kanylen!
Først skal han fortælle, hvad han ved.
- Hvad er der galt? - Jeg er allergisk over for stenene.
Skibet er dit, ikke? Luk det op! Luk det op!
Kom!
- Du må ud herfra. - Vi må hjælpe ham.
Det er for sent. Han er død. Kom.
Vi må tage skibet.
- Hvad kan det? - Vi har aldrig fået åbnet det.
Clark...
Jeg ved, at jeg blev helt skør, men efter det, der skete med Hamilton -
- forstår jeg, hvorfor du aldrig fortalte noget. Jeg er ked af det.
- Du havde grund til at blive vred. - Godt, du ikke kom til skade.
Hamilton prøvede at dræbe mig. Han kunne have fortalt alle om dig.
- Men du prøvede at redde ham. - Jeg kan ikke lade nogen dø.
Det er lige meget, hvem det er.
Det er ikke let at være dig, vel?
Heldigvis har jeg min bedste ven.
Jeg er stolt af dig.
Men jeg håber, at du indser, hvilket enormt ansvar det er.
Og det bliver ikke lettere.
Det er fars måde at byde dig velkommen i familien på.
Er der noget, som passer på Hamiltons beskrivelse?
Der er intet her, far.
Han må have flyttet det. Eller også har nogen taget det.
- Helikopteren venter. - Jeg tager ikke tilbage. Ikke endnu.
- Hvad med din behandling? - Fysioterapeuterne må komme her.
Du bliver vel ikke her på grund af din nye interesse for rumskibe?
Jeg bliver, fordi jeg vil tilbringe kvalitetstid sammen med min søn.
- Godt. Det er måske et nummer. - Jeg er ikke alene om min interesse.
Hvor hurtig er du? 50 kilometer i timen?
Ja, noget i den stil.
Hvad med røntgenblikket? Har du tjekket pigernes ...?
Det virker kun, når jeg fokuserer. Jeg krænker ikke folks privatliv.
Så du har aldrig kigget ind i pigernes omklædningsrum?
- Måske en gang. - Sådan skal det være!
- Har du tøjlet dig selv? - En smule.
- Hvad venter du på? Lad mig se. - Det ønsker du ikke.
Kom nu.
Hvis jeg dækker dig, kommer du ikke i nærheden af ringen -
uanset alle dine kræfter.
Det her bliver sjovt.
Oversættelse: Tina Ravenskjold www.sdi-media.com