"Rørlegger døgnet rundt" er en myte. De kan komme tidligst i morgen.
Innen da trenger du en snorkel. Jeg prøver.
Feil vei!
Jeg trenger en rørtang!
- Hvordan gjorde du det? - Jeg vred den til det sluttet.
En vakker dag oppdager jeg kanskje Clark Kents hemmelighet.
Du vet de som flyttet inn i huset ditt.
De har en katt som hilser på iblant.
Jeg har prøvd å snakke med ham, men han er ikke like hyggelig som deg.
Jeg innrømmer at jeg savner de solnedgangene.
Ja... det blir ikke det samme når man ser dem alene.
Det begynner å bli sent.
Ja...
Jeg skal legge denne tilbake.
Har du hørt noe fra militæret?
Jeg er veldig bekymret. Whitney har vært savnet i en måned.
De har sendt tilbake eiendelene hans til moren hans.
Hun ga meg smykket mitt tilbake.
Skal du begynne å gå med det igjen?
Det føles ikke riktig. Jeg vil vite at han er i sikkerhet først.
Hvis noen klarer det, så er det Whitney.
ACEHPROVINSEN I INDONESIA
Dette er meningsløst. De tror at vi er døde.
Vi skal hjem igjen, hører du? Jeg skal hjem til Lana.
Må jeg høre om Lana, Smallville eller ridning igjen, så...
Fortsett!
Jeg har ett bluss igjen. Vi må komme oss til broa!
Er du uskadd?
Opp med deg!
- Jeg vil ikke dø! - Ingen kommer til å dø, jeg lover.
- Overreagerer du ikke nå? - Nei.
Man tror at man vet alt om noen, men alt kan vise seg å være løgn.
De døpte et telefonselskap etter ham, -
og nå sier de at Bell stjal ideen.
Jeg er like knust som da jeg oppdaget at Betsy Ross ikke tegnet flagget.
- Hun var forbildet mitt! - Var Betsy Ross ditt forbilde...?
I første klasse, ja. En dag var hun en pioner, så en vanlig syerske.
En etter en berøves vi våre helter.
Det er en vinterfestival i helgen. Mora mi skal ha en bod der.
- Jeg tenkte at vi kunne dra dit. - Jeg vet ikke.
Jeg må jobbe noen ekstraskift.
Jeg vet du er bekymret for Whitney, men det hjelper ikke å slite seg ut.
Det er greit å ha det litt gøy.
- Du har rett. - Blir du med da?
Ja, regn med meg.
Whitney!
- Jeg har savnet deg så. - Jeg fatter ikke at du er her.
- Hyggelig med litt gode nyheter. - Mrs. Fordman må være så lettet.
Ja...
- Du virker ikke særlig glad. - Jeg er glad for at han er uskadd.
Det er bare...
Jeg vet det høres egoistisk ut.
Det begynte å bli bedre mellom meg og Lana og... nå er han tilbake.
- Jeg trodde de hadde gjort det slutt. - Nå arrangerer hun en fest på Talon.
Du skal vel gå?
Jeg vet ikke om jeg klarer det.
Du må sette følelsene dine til sides.
Whitney risikerte livet for landet, og han skal hylles som en helt.
Deilig at alt er som vanlig igjen. Sønnen min og skolens peneste jente.
- Du trodde vel at jeg var død. - Jeg ga aldri opp håpet.
Da jeg var der ute...
Å få se deg igjen, var det eneste som holdt meg gående.
Hva er det?
- Du vet det videobrevet... - Videobrev? Hvordan lød det?
Du må vite noe om meg, Lana.
Troppen min havnet i bakhold. Jeg ble truffet av en eksplosjon.
Da jeg våknet, så hadde jeg hukommelsestap.
Legene vet ikke om det kommer tilbake.
En ting jeg aldri skal glemme, er hvor glad jeg er i deg.
Jeg vil at alt skal bli som før.
Unnskyld at jeg er sen. En pasient fikk hjertestans.
Det var ikke innafor å forlate ham for en date.
Men pasienten har det bra, hvis du lurer.
Du sa at du aldri hadde truffet faren min.
- Hvem tok disse? - En privatdetektiv.
- Har du skygget meg? - Nei, jeg skygget faren min.
Det må fins en grunn til møtet, hvis ikke dere liker å mate duer.
Hvor lenge har du jobbet for ham?
Det tok meg fem dater å fatte det. Du har vrangforestillinger.
De 100 000 dollarene på kontoen din...?
- Har du sjekket bankkontoen min? - Etter at jeg fikk vite om møtet.
De to årlige ukene i Rwanda gjør nok underverker for din samvittighet.
Hvem er du?
Noen som er blitt brent av det motsatte kjønn for mange ganger.
Så si meg, hvordan kan en lege, en kvinne med påstått integritet, -
- ta imot sekssifrede beløp for å spionere på en mann hun liker?
For det første så har jeg ikke påstått noe i den stilen.
Og hvis du tror at jeg tolererer dine paranoide forsøk på å spionere, -
- så er du mer arrogant enn alle påstår.
Hvis ikke badekåpe er siste mote, så er du ikke klar for festen.
Jeg var hjemme hos Whitney og så på gamle bilder.
- Hvordan går det med ham? - Bra, etter forholdene.
Nevnte han din prisbelønte video?
Han husker den ikke. Han tror at vi er et par.
Det må føles ubehagelig.
Jeg kan ikke svikte ham nå. Han trenger meg mer enn noensinne.
- Faller Lana for menn i uniform? - Hvorfor sier du det?
Jeg vet ikke. Det føles ikke som det er en Florence Nightingale-ting.
Jeg vet ikke. Alt skjer så raskt.
Da jeg så ham, kom følelser som jeg trodde var borte.
Derav krisen i skapet.
Greia med Whitney er at man vet hva man får.
Han har ingen mørke hemmeligheter.
Til forskjell fra visse andre.
- Så du noen fotballkamper? - Jeg er ikke så interessert for tida.
Jeg gjør gjerne et intervju for Torch.
Jeg husker faktisk ikke så mye. Det jeg husker, vil jeg ikke snakke om.
Nå vil jeg konsentrere meg om de viktige tingene i livet.
Flott.
- Hei, Clark. - Godt å ha deg hjemme igjen.
- Angående lørdag... - Det er greit, jeg skjønner.
- Hva skjer på lørdag? - Ingenting.
Dere har vel hengt mye mens jeg var borte.
Nei, ikke særlig mye.
Clark og jeg er bare venner.
Jeg skal hente litt punsj.
Hvordan kunne jeg være så dum?!
- Hva er det? - Hva skjer med deg og Lana?
Ingenting. Jeg holdt mitt løfte. Jeg holdt et øye med henne.
Jeg kjemper for landet og du prøver å stjele jenta mi!
Det var ikke sånn. Hvordan gjorde du det med døra?
Jeg er utdannet marinesoldat. Jeg kan gjøre mye.
Hold deg unna Lana!
- Lana, vi må snakke. - Du kan i det minste unnskylde deg.
- Hva snakker du om? - Whitney sa at du slo i stykker doen.
- Det var Whitney som gjorde det. - Du sa han skulle holde seg unna meg.
- Det sa jeg ikke. Han lyver. - Kaller du ham en løgner?
Jeg forstår meg ikke på deg.
Løytnant McNaulty, Marinekorpset. Får jeg komme inn?
Ja.
- Vil du møte Whitney? - Unnskyld?
Hva skjer, løytnant?
- Det må være en feil. - Hva mener du?
Ifølge mine overordnede er Deres sønn...
Jeg har ikke sett henne på lenge.
Vet du hva jeg har savnet mest? Når vi er alene.
Du har smykket på deg. Det er akkurat som jeg så det for meg.
Jeg har ikke hatt det på meg siden de sendte det tilbake.
- Sendte det tilbake...? - Du fikk det da du dro.
De sendte det tilbake til mora di da du var savnet.
Hvorfor husker jeg ingenting?
Jeg vet hvor vanskelig det må være. Det viktigste er at du lever.
At du er tilbake blant dine kjære.
Jeg har tenkt, Lana.
Nå som Nell er borte, så kanskje vi burde flytte sammen.
Whitney, vi kan ikke flytte sammen.
- Det handler om Clark, hva? - Clark og jeg er bare venner.
Han har hemmeligheter. Pass deg, han er ikke hva han utgir seg for.
- Hvordan vet du det? - Må vi snakke om Clark?
Jeg er lei for det. Det var ikke meningen å skremme deg.
Jeg vil bare være sammen med deg hele tida.
Det er greit.
Hvem vet hva hun har fortalt ham om firmaet mitt?
Du har datet Helen en god stund. Ingenting tyder på at hun spionerer.
En vakker dag innser du sannheten. Folk er sjelden det de utgir seg for.
- Hadde hun noen forklaring? - Vi kom aldri så langt.
- Hun ble fiendtlig og stormet ut. - Jeg hadde nok også blitt litt sur.
Det er første gang jeg forestilte meg en framtid med en kvinne.
Ba du henne om en forklaring? Kanskje det ikke er som det virker.
Skulle ønske at jeg delte din evige optimisme, Clark.
Jeg har ikke vært noen optimist i det siste.
Nå som stjernespilleren er tilbake, så er du på benken hos Lana.
Vær tålmodig. De fleste fotballspillere har korte karrierer.
Det er ikke bare det.
Jeg er bekymret. Han har oppført seg så merkelig.
- Det er som om han er en annen. - Det kan være posttraumatisk stress.
Noen av mine ansatte ble rammet. Jeg sendte dem til en spesialist.
- Kanskje han kan hjelpe Whitney. - Jeg kan ordne en avtale denne uka.
Takk.
- Hva har skjedd med deg? - Svar på spørsmålet!
- Hva er min favorittradiostasjon? - Jeg vet ikke.
Når jeg setter meg i bilen med Lana så må radioen være på rett kanal.
Det er den som spiller rock.
Det sitter nok et klistremerke på en av dine gamle skolebøker.
Hva vil du nå, Kent?
Jeg vet at vi har vært uvenner, men jeg trodde at vi hadde løst det.
Jeg er bekymret. Lex tipset om en ekspert på posttraumatisk stress.
Du kan ikke skille meg og Lana. Du har alltid vært forelsket i henne.
Det er en av dine mange hemmeligheter.
- Du trenger hjelp. - Jeg vil at du lar meg være i fred!
Hold kjeft!
- Hva skjer, Clark? - Whitney er kanskje ikke Whitney.
Begynner du å bli eksistensiell?
- Jeg tror at han er Tina Greer. - Superjenta?
- Hun som utga seg for å være Lex. - Jeg vet det, men det er umulig.
Hun var jo besatt av Lana. Kanskje hun rømte fra sykehuset.
Hun kan ikke ha rømt. Hun er død.
Hun begikk selvmord i forrige uke. Jeg skrev om det.
- Hva skjedde? - Hun gikk til sykehusets terapirom.
Hun dynket seg i fortynningsvæske og tente en fyrstikk.
Tina skrev et brev om at hun ikke lenger visste hvem hun var.
Sjekket de tannjournalen hennes?
Det er noe annet med Tina. Jeg tror at hun vet om kreftene mine.
- Du tror...? - Jeg brukte dem på henne.
- Meteorsteinene, da? Vet hun noe? - Ja, hun brukte Lanas smykke.
- Du må være forsiktig. - Du må advare Lana.
Advare meg mot hva da?
Dette kan være vanskelig å forstå... Vi tror at Whitney er Tina Greer.
Hvorfor sier du det?
- Du må tro meg. - Dette er sykt!
Jeg vet at det er vanskelig å forstå, men det er sant.
Jeg drar hjem til Fordmann. Bli her hos Pete så lenge.
- Jeg trenger å være alene. - Det misfosteret er farlig.
Jeg vet det.
Du er Tina.
Hvem kaller du misfoster?
Mrs. Fordman?
Går det bra? Hvor er Whitney?
Jeg vet ikke. Hvem det enn er, så er det ikke sønnen min.
Ei jente... hun er et slags monster.
- Lana, vi må snakke sammen. - Kan du vente litt?
Det kan ikke vente. Sett deg.
Lana...
Vil du gifte deg med meg?
Jeg skjønner at du ikke ville flytte sammen, men nå blir det lovlig.
Jeg går fortsatt på high school.
Mamma var bare 16 da hun giftet seg. Det er hennes ring.
Jeg beklager. Jeg kan ikke ta imot den.
Hvorfor ikke?
Det videobrevet som jeg sendte...
Jeg sa en del ting til deg som jeg ikke kan skjule lenger.
Som hva da?
Jeg sa at jeg...
Jeg sa at vi burde gå hver vår vei. Så mistet du hukommelsen.
Du har opplevd så mye, og jeg ville ikke såre deg mer.
- Jeg vil alltid være glad i deg. - Men du er mer glad i Clark?
- Det har ingenting med Clark å gjøre! - Ikke lyv for meg!
Se meg i øynene og si at du ikke har noen følelser for ham.
Jeg må jobbe.
Det er greit.
Jeg tror at krigen har lært meg å håndtere tap...
...og gå videre.
Jeg er lei for det.
Får jeg bare be deg om en ting?
Ja.
Smykket ditt... Kan jeg få det?
Jeg vil ha et minne om deg. Jeg vet at det betyr mye.
Ja, det gjør det.
Jeg vil at du skal ha det.
- Hei, pappa. - Hei, Clark.
- Hvordan går det med Mrs. Fordman? - De beholder henne over natten.
- Hun er ganske rystet. - Hvem kan klandre henne?
- Vet du hvor Tina kan være? - Nei.
Hun kan være hvem som helst.
Det har du rett i...
Jeg har alltid lurt på hvordan du beseiret meg.
Du burde ha vært død, men det er du ikke.
Meteorregnet må ha påvirket deg også.
Det ser vondt ut.
- Ikke gjør det, Tina. - Jeg vil være sammen med Lana.
I fjor prøvde du å drepe henne.
Ja, det er mitt livs største feil.
Hun avviste meg, og jeg handlet uten å tenke.
Men jeg elsker henne.
Og jeg gjør hva som helst for å få være sammen med henne.
Nå har jeg endelig forstått hvem Lana vil være med.
Det blir lett å bli deg, Clark.
- La henne være! - Du har det perfekte livet:
Gode foreldre og gode venner.
Og viktigst av alt: vår drømmepike venter på at du skal prøve deg.
Nei!
Jeg er ikke vant til at folk ignorerer oppringningene mine.
- Jeg må på jobb. - Kan du ikke gi meg en forklaring?
Faren din tilbød meg penger, men ikke for å spionere.
Han ba meg dumpe deg. Jeg sa nei, men han overførte penger likevel.
Han har lykkes med det han ville. Å skille oss.
Så faren min overførte 100 000 dollar til deg mot din vilje?
- Hvorfor skulle han gjøre det? - Jeg forstår meg ikke på dere.
- Du kunne ha fortalt det. - Før jeg rakk å si et ord...
...så havnet jeg i et avhør.
Helen, hvis jeg hadde visst...
Jeg er glad for at dette skjedde. Det viste hvem du virkelig er.
Jeg har gjort en del dumme ting, men dette tar prisen i dumhet.
Jeg falt for en som ikke finnes.
Håper du ikke har noe imot det, men jeg måtte låne noen sokker.
- Alle klærne mine er i klesvasken. - Jeg må til Talon og stenge.
Jeg traff Whitney. Han fortalte hva som skjedde.
- Hvordan går det med ham? - Han forstår at du elsker Clark.
Det har ingenting med Clark å gjøre.
Det er åpenbart at dere hører sammen.
Nå begynner du å oppføre deg underlig.
- Hva mener du? - Du var jo interessert i Clark.
Ikke tro at det er lett for meg, men jeg vil ikke stå i veien.
Unnskyld.
Clark?
Han er her nede!
- Hva skjedde? - Romskipet reddet meg.
- Hvordan da? - Se hva det gjorde med smykket.
Herregud! Jeg må redde Lana.
- Unnskyld. Skremte jeg deg? - Jeg forventet ikke å treffe noen.
Jeg vil si noe. Da jeg så deg med Whitney, innså jeg at...
...hvis jeg ikke viser følelsene mine så kan jeg miste deg for alltid.
Har noen helt noe i drikkevannet, for alle oppfører seg rart i dag.
Jeg oppfører meg som jeg burde gjort første gang jeg traff deg.
Jeg elsker deg, Lana.
Clark...
- La henne være! - Jeg må få deg bort fra Tina.
- Tina...? - Nei, det er det som er Tina.
- Det er jo meg, Clark. - Han lyver.
Fyren som fikset det lekke røret.
- Nei, vi er skapt for hverandre. - La meg være, ditt misfoster!
Du ødelegger alt!
Jeg skal banke dritten ut av deg, Kent!
Kom igjen.
Tina, hør på meg.
Du kan slutte. Jeg kan hjelpe deg.
Hvorfor kan du ikke dø?!
Tina...
Ta vare på Lana.
Hvordan går det med Mrs. Fordman?
Offiseren som Tina drepte, skulle fortelle at de fant Whitneys lik.
Whitney døde i kamp.
Clark...
- Har du sett Lana? - Hun vil ikke treffe meg ennå.
- Hvordan går det? - Jeg kan ikke unngå å tenke...
Whitneys hud var ikke skuddsikker. Beina hans var ikke uknuselige, -
- men likevel utsatte han seg for fare så verden skulle bli tryggere.
Jeg lurer på om jeg hadde vært like modig uten kreftene mine.
Vi tviler ikke det minste på at du hadde det.
- Lex... - Det jeg gjorde var utilgivelig.
- Jeg burde ha stolt på deg. - Det er for sent for unnskyldninger.
Helt siden jeg ble født, har jeg levd i et miljø av mistenksomhet.
Min far lærte meg å betrakte alle som motstandere.
Jeg beklager, Lex.
Da min mor døde, begynte jeg å bygge en mur rundt hjertet mitt.
For hvert år ble muren høyere, inntil den ble ugjennomtrengelig.
Jeg vil virkelig rive ned muren, men vet ikke hvordan.
Jeg har aldri bedt noen om hjelp, men jeg ber deg nå. Hjelp meg.
Jeg vil ikke bli som faren min.
Lana...
Jeg ringte hjem til deg. Mora di sa at du var her nede.
Jeg er fryktelig lei for det.
- Jeg burde aldri ha sendt videoen. - Ikke gjør sånn mot deg selv.
Han døde i kamp. Han kjempet for livet, og jeg var ikke der.
- Han trodde at jeg ikke brydde meg. - Det er ikke din feil.
Det føles som om alle som jeg kommer nær, bare forsvinner.
- Det er ikke sant. - Jo!
Foreldrene mine... Nell... og Whitney.
Jeg vet at jeg ikke har vært en god venn.
- Du er en kjempegod venn. - Nei, jeg har tvilt på deg.
Jeg har anklaget deg for ting, men likevel er du her og beskytter meg.
Jeg blåser i om du har hemmeligheter.
Du er det eneste gode i livet mitt, og jeg vil ikke miste deg også.
Jeg skal ingen steder.
Tekst: Synnøve W. Fossestøl Iyuno-SDI Group