Du lägger verkligen ner mycket tid på ridtävlingen.
Jag har bjudit in Smalls så att de kan se mig tävla.
Så allt är bra på far-dotter-fronten?
Det är faktiskt jättebra.
Så det här kanske kan funka.
Jag är försiktigt optimistisk. Jag väntar på nästa olycka...
- Du förtjänar att vara lycklig. - Tack, Clark.
Vad har hänt, Clark?
Du har en deadline.
- Säg till när det bränns. - Min artikel! Jag är hemskt ledsen.
Jag höll på och hjälpte Lana. Du får den i morgon bitti.
Jag behövde den i kväll. Jag fick blåsa upp lunchmenyn.
- Det tycker nog folk är spännande. - Chloe, jag bad Clark att hjälpa mig.
Jag klandrar inte dig, Lana.
Jag ska låsa. Tack för hjälpen.
- Jag ska gottgöra dig - jag lovar. - Du är värdelös på att hålla löften.
- En artikel, vad spelar det för roll? - Kunde du inte missa en ridlektion?
- Dra inte in Lana i det här. - Det här handlar om dig.
Du är aldrig där när jag behöver dig.
- Är du inte lite hård nu? - Nej, det är jag inte.
Jag är trött på att jämt vara reserv.
- Det var det dummaste. - Är det...?
- Då kanske jag ska sluta. - Kanske det.
Okej. Jag slutar.
Hjälp mig att lasta ur!
- Vad sysslar ni med? - Stick härifrån!
- Hur kunde de göra det? - Spöa skiten ur mig?
Det gjorde ont. Det gjorde verkligen ont.
- Vad sa du till polisen? - Jag stack innan de kom.
- Du är skyldig att rapportera det. - Och få sheriff Adams efter mig?
Vad skulle jag säga? Att jag använde min röntgenblick?
Vad såg du mer?
Han hade en skolring. Jag tror att han går på Smallville High.
Att han har en skolring betyder inte att han går här. Han kan ha gått ut.
Lana ser lycklig ut.
- Vi är... - ...bara vänner! Hitta på nåt nytt.
- Jag har aldrig sett henne så glad. - Det är sen hennes pappa dök upp.
- Vem är det där, Pete? - Menar du Eric Marsh?
Du måste börja läsa sportsidorna.
Kom igen!
- Snygg sving. - Eric är tidernas bästa slagman.
Han har gjort laget känt. Det sägs att de ska få spons tack vare honom.
Alla talangscouter har börjat ta omvägen via Smallville.
Det lustiga är att han var usel tidigare.
- Vad menar du? - Vi spelade i samma knattelag.
- Han var alltid bänkvärmare. - När gick han från nolla till hjälte?
Jag vet inte. Ibland kan man uppnå sina drömmar och man kämpar hårt.
- Eller också tar han nån medicin. - Steroider?
Jag vet inte vad jag ska tro.
Lex...
- Det var alltför länge sen. - Vi var ju överens om att inte ses.
Detta är en artighetsvisit. Jag vill gratulera till förlovningen.
Men jag måste erkänna....
Det smärtade mig att tvingas läsa det på "Inquisitors" skvallersidor.
Sen när har min personliga lycka varit av minsta intresse för dig?
- Och var är...? - Helen.
Hon är på ett medicinskt seminarium.
Annars hade ditt besök satt hennes konflikthanteringsteknik på prov.
Men vi vet ju båda att du inte är här för att diskutera mina bröllopsplaner
Lex, jag är förvånad att du bryr dig om ett reportage i en skoltidning.
Det brukar jag inte göra, men jag lät kolla upp det och det är visst sant.
Vad fraktar du i omärkta varubilar?
Inget ovanligt.
Du skulle väl aldrig använda dig av simpla stölder för att hämnas?
Vänta lite.
Antyder du att jag skulle vara delaktig i rånet mot din bil?
- Det vore ju olagligt. - Jag vill ha tillbaka min egendom.
Jag hade inget med det att göra.
Det faktum att du åkt så här långt för att fråga mig, gör mig nyfiken.
Vad är det som är så viktigt?
Hälsa...
...din fästmö.
- Henry! Vilken överraskning. - Jag var i närheten, som man säger.
När man tittar in tre gånger i veckan så behöver man inte ha nån ursäkt.
- Jag har nog inte vant mig. - Att hälsa på din dotter så här?
Nej, att gå in på ett företag ägt av Luthor utan ett åläggande i handen.
- Tack. Men det är det värt. - Jag känner likadant.
- Vad är det här? - Biljetter till helgens tävling.
Jag reserverade platser åt dig och Jennifer.
Det var omtänksamt. Jag kommer.
Men inte Jennifer?
- Hon har väl aldrig accepterat mig? - Hon känner dig inte som jag gör.
Ge henne lite tid. Hon ändrar sig.
Titta. Innan Eric började med sport hade han högsta betyg kemi.
Det ger inga brudar och gratis Nikeskor.
Han var med om en labbexploison vid Kansas State University i fjol.
Det är säkert därför han har plattan i skallen.
Varför kapar han LuthorCorps bilar?
- Jag trodde att du hade slutat. - Jag städar ur mitt skrivbord.
- Ska du sluta? - Jag är tydligen inte pålitlig.
- Jag visste inte att man kunde sluta. - Kul!
Vi ses senare. Håll mig underrättad om Eric.
Varför är ni intresserade av honom?
- Spelar det nån roll? - Jag bad inte dig att sluta.
- Jag gör dig bara besviken. - Det sa jag inte.
Men du släpper allt för Lanas skull utan att tänka på andra.
- Det handlade ju inte om Lana. - Det gör det inte.
Varje gång du ser oss ihop så tittar du på mig som om jag bedrar dig.
Du har fel. Om du känner så så borde vi kanske sluta träffas.
- Säg att det funkar, killar. - Det här är helt otroligt.
- Snart kan vi börja sälja det. - Bara det räcker till mig, så.
- En talangscout ska kolla in mig. - Då kan du blanda till nästa sats.
- Vem har vi här? - Håll fast honom.
Du går ingenstans.
- Följde du efter mig, Kent? - Jag vet att ni kapade bilen.
Du är ganska smart.
Men jag är också smart.
Jag vet ett sätt att få allt jag vill ha.
Och ingen ska få sabba det.
- Du vet inte vad du gör. - Du vet visst nåt om meteorstenarna.
Jag har sett hur de påverkar folk.
Kan det ge mig ett miljonkontrakt?
Han vet för mycket.
Upp med dig.
Om han är ur vägen, så är problemet ur vägen.
Han kan ha snackat med nån. Vi packar ihop och sticker.
Ställ in det här där bak.
- Herregud, Clark! Vad har hänt? - Jag såg en av bilkaparna på skolan.
Jag följde efter honom och de hoppade på mig.
- Kunde du inte stoppa dem? - De har raffinerad kryptonit.
De hade en massa kryptonittackor, såna som fanns i Lionels kassaskåp.
- Vad gör de med kryptoniten? - De smälter den och andas in den.
- Det gör dem otroligt starka. - Vi måste kontakta polisen.
Polisen kan inte göra nåt. De slängde in mig i en smältugn.
Om det funnits kryptonit där så hade jag inte stått här nu.
Vi kan inte låta oss skrämmas till tystnad.
Det kanske finns ett annat sätt.
Släpp slagträet, Marsh. Släpp slagträet och vänd dig om!
Du är gripen för väpnat rån. Vi fick ett anonymt tips.
- Vi sökte igenom ditt skåp. - Det krävs domstolsbeslut för det.
Föraren hann återfå medvetandet och berätta om utomjordingarna.
Oroa dig inte. Du kan använda ditt samtal till att ringa hem.
Enda tillfället då du är så här tyst är när du sover. Vad är det?
Clark och jag har bestämt oss för att ta en paus i vår vänskap.
På grund av en tidningsartikel?
Vissa oöverstigliga krafter fick oss att hissa vit flagg.
Jag är ledsen. Kan jag göra nåt?
- Vem är det? - Jennifer Small.
- Mrs Small... - Det är inte som du tror.
- Jag vet inte vad du menar. - Jag är inte otrogen mot min man.
Mannen som du såg mig med är bara en gammal vän från college.
Varför berättar du det här? Jag tänkte inte säga nåt.
- Han är min skilsmässoadvokat. - Henry har aldrig sagt nåt om det.
Han vet inget - i alla fall inte än.
Varför vill du skiljas från honom?
Jag har lärt mig att stå ut med mycket i det här äktenskapet.
Jag visste att jag var viktigast.
Men sen han träffade dig så vet jag inte om det stämmer.
- Jag ville inte komma emellan er. - Men det gjorde du.
Han pratar bara om dig. Du är ett fönster till en lyckligare tid.
Jag berättar det här för att jag erkänner mig besegrad. Du vinner.
Mrs Small, jag vill inte vinna.
Adjö, Lana.
- Det var den intervjun... - Jag beundrar er hängivenhet.
Men jag misstänker att sjukhuset inte är fullt lika... förstående.
Mr Luthor, vad gör ni här?
Jag besöker en lojal anställd.
Det är väl miss Sullivan?
- Vet ni vem jag är? - Jag har följt ert arbete på Torch.
Efter dagens scoop på förstasidan-
- så hoppas ni väl att mr O'Connor ska bekräfta banden med LuthorCorp?
Ni gjorde just det åt honom.
Det var aldrig nån hemlighet.
Till skillnad från den saknade lasten från er lastbil.
Officiellt eller inofficiellt?
Enligt polisen var det rån, men ingen saknar nåt.
Vi flyttade lite materiel. Det var inget viktigt.
- Nån gjorde sig mycket besvär. - Det är hård konkurrens där ute.
Företagssabotage är en kostnad man får räkna med i affärer.
Miss Sullivan, jag beundrar er nit och ert arbete är föredömligt.
Men tro mig - ni letar efter ett mysterium som inte finns.
Clark...
- Hur är det? - Jag fick stryk av några killar igår.
- Vad hände? Blev du skadad? - Jag var på fel plats vid fel tid.
Jag vet hur det känns. Åtminstone bildligt talat.
Jag sprang på Jennifer Small i dag.
Jag fick veta att hon har ansökt om skilsmässa från Henry. Jag är skälet.
Har du pratat med Henry om det?
- Tänk om jag bara gör allt värre. - Han kanske kan rädda äktenskapet.
Du borde nog lyda ditt eget råd.
Jag hörde att du och Chloe har gått skilda vägar.
Det är skillnad.
Jag kan inte låta Chloe bli sårad när jag inte kan göra nåt åt saken.
Vad är det som kommit emellan er?
Jag önskar att jag kunde lösa det.
- Det kan du inte. - Ni har varit vänner i evigheter.
Du kan inte bara släppa det.
Den Clark Kent jag känner skulle aldrig göra det.
- Hälsa din far att jag är oskyldig. - Min far vet inte att jag är här.
Men hans folk kommer säkert hit. Nej, jag vill prata om din framtid.
Jag har kollat din basebollkarriär. Några talangscouter är intresserade.
De är mer än intresserade. Det är agenter inkopplade.
- Det här är bara ett litet hinder. - Borgen är en kvarts miljon dollar.
- Det ser mer ut som en tegelmur. - Ser jag rädd ut?
Du ser skyldig ut. Om juryn anser det så kan du glömma din karriär.
Som jag sa till polisen så är jag oskyldig.
Då har du inget att oroa dig över.
Men om åtalet håller så kan du behöva en vän.
- Vad vill du? - Jag vill veta vad du stal.
Antag att jag vet vad du pratar om...
Vad skulle jag vinna på det?
- Vad har hänt, Chloe? - Gå din väg, Clark.
- Är du oskadd? - Fysiskt sett, ja.
Känslomässigt... Du bryr dig inte.
Jag vill hjälpa till. Vi ska få tidningen på fötter igen...
Det finns inget vi länge, Clark. Den här tidningen var mitt liv.
Jag kunde komma hit när alla svek, men nu har jag inte ens det längre.
- Vart ska du? - Jag ska hitta en vän.
Kent, jag hörde om tidningen.
- Var det du som gjorde det? - Jag vet inte hur du undkom elden.
Men du ska passa dig!
- Vad gör du ute? - Jag har visst högt uppsatta vänner.
- Jag ska vittna, om det krävs. - Jag skulle tänka mig för, Kent.
Jag vet att du är okrossbar, men dina nära och kära är inte det.
Tänk om det hände dina föräldrar nåt.
Clark!
Clark, din mamma!
- Hur är det med mamma? - Hon har lite skärsår och blåmärken.
Men jag vill att hon blir undersökt. Vi måste tänka på graviditeten.
- Jag borde ha varit där. - Du kunde ändå inte ha gjort nåt.
Vad händer om de kommer tillbaka? Ni borde åka bort tills allt är över.
Jag har aldrig flytt i hela mitt liv.
Se vad de gjorde med det här stället. Du måste tänka på mamma.
- Du måste tänka på babyn. - Jag tänker på mamma och babyn.
- Men jag tänker på dig också. - Snälla, pappa! Snälla?
Jag tar din mamma till en läkare i Metropolis. Vi stannar hos morfar.
Det skulle kännas mycket bättre om du ville följa med oss.
Jag kan inte.
Jag tänker inte be dig att låta bli för jag hade inte gjorde det.
Men du måste komma ihåg en sak. De har din styrka-
men de har inte dina andra krafter.
Se till att du ger dig själv en chans
- Jag måste sluta. - Du besökte Eric Marsh i häktet.
- Var det du som betalade borgen? - Vad har Marsh med dig att göra?
Jag ringde in det anonyma tipset.
Han var nära att döda mina föräldrar.
De är inte ens säkra hemma längre.
- Om detta är nån sjuk lek... - Det är ingen lek.
Lasten var raffinerade meteorstenar.
Jag tror att min far har återupptagit Plan 3-experimenten.
- Vad har det med Marsh att göra? - Jag hoppades få några svar.
- Var är han? - Jag vet inte.
Han misshandlade en säkerhetskille.
Vi måste kunna locka fram honom.
Jag har inget som Marsh vill ha.
Förutom meteorstenarna.
Marsh måste ha en kontakt inom LuthorCorp som tipsar honom.
- Om han tror att det är en ny last... - Jag har kvar några kontakter där.
De kan sprida ut ett rykte. Fast den här gången är bilen tom.
Jag har sett vad Eric kan göra. Du måste koppla in polisen.
Jag vill inte att du och dina föräldrar blir mer inblandade.
Gör inget förrän de leder oss till meteorstenarna.
Vi är beredda, mr Luthor.
Vänta på min signal. Ingen gör nåt utan order från mig...
Ändrade planer.
Jag har bilen. Var beredda på bytet.
- Var det nån som följde efter dig? - Jag såg ingen. Bilen är nog buggad.
Hur känns det, Clark?
Eric, gör det inte!
Du fattar inte, Kent. Det är för sent.
- Det var allt. - Tills vidare...
- Hej, Lex. - Hur mår dina föräldrar?
- Bra. De kom hem igår kväll. - Det måste vara en lättnad.
Nu när Eric är gripen så gick din plan i lås.
Det märkliga är att mitt folk inte hade nåt med det att göra.
- Vem var det då? - Ingen vet.
Marsh och hans vänner tiger. De stulna stenarna är försvunna.
- Vem tror du har dem? - Jag har mina aningar.
- Tack för att du kom, Henry. - Gäller det ridtävlingen?
- Du tänker väl ställa upp? - Jag vet faktiskt inte.
Jag förstår inte. Jag trodde att du såg fram mot helgen.
Det gjorde jag, tro mig.
Men jag tror det är viktigare att du tillbringar tiden med Jennifer.
Hon sa att ni hade pratat. Om det är nåt som hon sa...
Nej. Jag kom från ingenstans och släppte en bomb över er familj.
Jag visste inte om det skulle funka, men efter en stökig början...
Nu vet jag att du älskar mig.
Jag vill inte förlora det.
Jag vet inte vad Jennifer har sagt, men det är inte så illa mellan oss.
Hon har anlitat en advokat, Henry.
Va...?
Du måste prata med henne. Säg vad du känner.
Vad som händer sen är upp till dig.
Du är min dotter. Jag kan inte bara lämna dig.
Det gör du inte. Jag kommer alltid att finnas här.
Men nu behöver Jennifer dig mer.
- Hej. Hur är det med mamma? - Både mor och barn mår bra.
Jag ville säga dig en sak.
Hej, Lana.
Jag är stolt över dig.
- Jag ska hjälpa dig att sadla. - Jag tänker inte träna, Clark.
Jag hoppar nog av tävlingen.
- Så det gick inget vidare med Henry? - Jag ska alltid vara hans dotter.
Men vår relation får vänta tills han fått ordning på äktenskapet.
- Hur är det med Chloe? - Jag gick dit för att prata...
...men allt det här med tidningen blev nog för mycket för henne.
Ni två kommer att lösa det, Clark.
- Jag hoppas det. Jag saknar henne. - Jag vet vad du menar.
Men jag tycker att vi ska förbli försiktigt optimistiska.
Vet du vem som är den store förloraren? Donatello.
Hästkraken har slitit så hårt och nu får han inte visa upp sig.
Jag kan väl inte svika honom.
Dessutom ville jag dela detta med nån speciell, och det gör jag ändå.
Du tänker väl gå, Clark?
Du kan räkna med mig.
Miss Sullivan...
- Mr Luthor? - Rektorn sa att ni var här.
- Jag hoppas att jag inte stör. - Nej...
Jag har aldrig träffat en miljardär.
Ni får ursäkta förödelsen. Det har blivit vandaliserat.
Jag hörde det. Av samma män som kapade min bil, tror jag.
Det återstår en fråga. Marsh erkände rånet och överfallet-
- men han sa att han inte hade nåt att göra med tidningen.
Varför erkänna de grova brotten, men förneka det här?
Det är inte lätt att förstå sig på en brottslings tankar.
Vad är det här?
- Det var en intressant samling. - Jag kallar det "Wall of Weird".
Jag vill hjälpa er med renoveringen.
LuthorCorp-stiftelsen ska göra en donation till er skola.
Pengarna är öronmärkta för att bygga upp och uppdatera redaktionen.
Jag är konfunderad, mr Luthor.
Redaktören inom mig vill tacka-
- men journalisten inom mig måste fråga sig varför.
Jag är imponerad av er vilja att utforska alternativa idéer.
Ni praktiserade väl på Daily Planet i somras?
Jag har lite inflytande där. De kan behöva lite nytt blod.
Kanske... en spalt...
...för att presentera er ståndpunkt.
Jag vill inte skåda given häst i mun-
- men jag förstår inte varför ni är intresserad av att hjälpa mig.
Vi är ute efter samma sak: sanningen.
Journalister är historiens barnmorskor.
Med min hjälp...
...kanske vi kan skapa historia ihop.
Översättning: Staffan Fröling www.sdimedia.com