Dr. Marcus, hva er det som er så viktig at jeg måtte komme?
Det er dr. Walden. Hjernefunksjonen normaliseres.
Med tanke på hvor det skjedde, så forbauser det meg ikke.
Du tenker på Kawatchegrottene?
Hvordan kan en lingvist havne i koma mens han tyder et urspråk?
Hvis du visste svaret på det, så hadde du vært sjef her.
Dagen nærmer seg! Dagen nærmer seg!
Lana, det er nesten midnatt.
Jeg sjanset på at du var oppe. Har du tyvstartet på avhandlingen?
Jeg skal holde tale i Lex' middag. Det får historie til å virke lett
- Skal jeg gjette hva som er i esken? - Nei.
Du skal lukke øynene.
Ikke se.
Du har ikke bursdag før om sju minutter, men jeg vil overraske deg.
Det gjorde du.
Men ikke på en god måte?
Det er ikke min ekte fødselsdag. Foreldrene mine valgte datoen.
Enkelte av oss vil feire dagen da du kom inn i våre liv.
Jeg har aldri tenkt på det.
Ønsk deg noe.
Jeg har ønsket meg det samme helt siden jeg var fem år.
Og nå?
Og nå trenger jeg ikke det.
Hun står foran meg.
- God morgen, mamma. - Hvordan var bursdagsfesten din?
- Så det var du som sladret? - Hun ville gjøre noe spesielt.
Takk.
Jeg har dårlig samvittighet for at vi aldri hadde fest da du var liten.
Å nekte sin sønn bursdagsfest. Det er en stor del av barndommen.
Alle tabber du har gjort med meg kan du rette til med babyen.
- Vi får jo ikke ødelegge den lille. - Takk skal du ha!
I går kveld...?
- Snoker du? - Blås i det, da.
Hei. Se hva katten har slept inn.
- Lex! Har du spist frokost? - Takk, men jeg kan ikke bli.
Jeg ville be dere om en tjeneste. Vi har jo hatt våre problemer-
- så dette virker kanskje rart, men det ville bety mye for meg.
Det er vanlig at brudgommens foreldre er stede ved middagen.
Siden foreldrene mine ikke er der, så lurte jeg på...
Kan dere to tenke dere å hoppe inn?
Det ville vært en ære, Lex.
Da har vi bare én ledig plass ved bordet - ved siden av deg, Clark.
Noen forslag?
Chloe!
Det eneste navnet man ikke finner på århundrets tilstelning.
Ingen fare. Jeg venter ikke på at den gode feen skal gi meg skoene.
Det er greit. Kanskje Lex får meg til å løpe rundt og servere.
Holdt du på med dette i natt?
Ja...
Jeg er ingen ekspert på kalligrafi, men si ifra hvis du trenger hjelp.
Hei! En dobbel espresso, takk.
Var du også oppe hele natta?
Jeg jobbet med en tale til Lex.
Chloe, er du klar?
- Er alt som det skal? - Perfekt.
Jeg bare sjekket.
Vi må dra. Jeg har aske å feie og slemme stesøstre å undergrave.
- Du sa vel ikke...? - Nei.
Jeg hadde det veldig hyggelig i natt.
Kanskje vi kan gå ut etter middag i kveld?
Kanskje.
Er alt som det skal?
Vi kan gå forsiktig fram.
Det som skjedde i natt, var kanskje en tabbe.
Jeg er veldig opptatt. Jeg ringer deg siden.
Her er den nye bordplanen.
- Hvem er merket med blått? - Slektninger som snakker sammen.
- Og de røde? - Familiefeider.
- Og de gule? - Buffersoner.
De som ikke har noen spesiell lojalitet og som ikke starter bråk.
- Du kan nok få jobb hos FN. - Jeg er ikke ferdig ennå.
Plasser Kent-familien ved bordet vårt. Jeg inviterte dem til middagen.
Lex, jeg synes at det er fint at du gjør dem delaktige, men...
Men hva?
Kanskje dette er rette anledningen til å prøve å forsones med faren din.
Jeg er rørt over at du vil at vi skal forsones.
Men det kommer ikke til å skje. Du er den eneste familien jeg trenger.
Det er ikke sant.
Vi burde ringe politiet.
Er det noe verdifullt som mangler?
Det var leit å høre, Helen.
- Tok de noe viktig? - Prøverøret med Clarks blod.
- Hvorfor hadde du det? - Jeg tenkte at jeg kunne trenge det.
Det var ikke merket. Ingen kan koble det til Clark.
- Hvorfor vil noen stjele det? - De brøt opp kjøleskapet og tok alt.
Politiet tror at det kanskje var narkomane på jakt etter dop.
Eller noen som ville få det til å se sånn ut.
- Tror du at jeg iscenesatte det? - Vi var de eneste som visste om det.
Har du aldri fortalt det til noen? Ikke engang mannen som du skal ekte?
Mr. Kent, Lex er ikke den dere du ror.
Med tanke på at dere skal gifte dere, og det du vet om min familie-
så håper jeg at du har rett.
Det er nok ingen god idé å sette Lana ved siden av meg.
- Hva har skjedd? - Skulle ønske at jeg visste det.
Clark, ingen av oss forstår oss på det andre kjønnet.
Det er derfor det fengsler oss sånn.
Jeg gjorde det i natt.
Ikke si at hun tilintetgjorde deg?
Tvert imot. Alt var helt perfekt.
- Men i morges... - Så latet hun som ingenting?
Du høynet innsatsen, og hun er redd. Hun prøver å minimere tapene.
Men vi er skapt for hverandre.
Ikke si det til meg, Clark. Si det til henne.
Hei.
Det som skjedde i natt, var viktig.
Du trenger ikke å unngå meg hvis du ikke føler det samme.
Nei, det betydde mye for meg også.
Alt føltes så selvsagt, men i dag føles alt så komplisert.
Handler det om Chloe?
Jeg ville lyve hvis jeg sa at jeg ikke var bekymret for henne.
Tre vennskap står på spill, og jeg vil ikke risikere vårt.
Vennskapet forsvinner ikke. Det utvikles til noe bedre.
Men hva skjer hvis det ikke funker?
- Overlever vennskapet vårt det? - Jeg vet ikke.
Jeg har villet dette så lenge, det er verdt risikoen.
Dagen nærmer seg...
Clark?
- Hvordan går det? - Dagen nærmer seg.
Hva er det?
Jeg må gå.
Dagen nærmer seg. Dagen nærmer seg.
- Hva kan det bety? - Han surrer nok bare.
Men hjerneaktiviteten er normal igjen?
Dagen nærmer seg...!
Virker det normalt?
- Den grå stæren er borte. - Den forsvant i løpet av dagen.
- Hvordan forklarer du det? - Det kan jeg ikke.
For hans egen sikkerhet så må jeg gi ham noe beroligende.
Dagen nærmer seg.
- Det betyr nok "dagen nærmer seg". - Har du lært deg å tyde symbolene?
Det er bare en kvalifisert gjetning.
- Han messet det før han rømte. - Jeg lurer på hvordan han skrev det.
Han har tydeligvis utviklet evnen til å frigjøre energi fra hendene.
Det kan ha noe å gjøre med det som skjedde i grotta.
Hvorfor forteller du alt dette?
Du fant ham. Jeg tenkte at du kunne bringe litt klarhet i det.
Jeg har allerede fortalt alt jeg vet.
Disse symbolene... De ligner på de fra låven din.
Lex, jeg kan ikke tyde språket.
Jeg tror deg, Clark.
- Hva gjør jeg her, da? - Vi deler jo interessen for grotta.
Vi kan løse mysteriet sammen.
Jeg er lei for det, Lex. Jeg er like forvirret som deg.
Jeg vet hvem du er.
Hei, Helen. Planlegger du en middag eller et fredsmøte?
Det begynner å føles like politisk.
Det er vanskelig å vite hvem sin side alle står på.
Du begynner vel ikke å angre deg?
Unnskyld. Alt er blitt så komplisert.
Det høres kjent ut.
Du snakker vel ikke om en høy, mørk, kjekk forlover?
Hvis du visste at Lex hadde hemmeligheter-
- men at han var ærlig om de viktige tingene-
som hans følelser for deg...
- Ville det være nok? - Man må nok bestemme seg.
Er den delen som de vil dele bedre enn å ikke leve med dem overhodet?
Du tror vel ikke at han har gjemt det her?
- Jeg vet ikke hva du snakker om. - Det som Lex stjal fra kontoret ditt.
Lex ville aldri stjele fra meg.
Hvis du tror på det... Hvorfor roter du rundt her når han ute?
- Kanskje det var du som brøt deg inn. - Jeg har nok ertet opp fruen i huset.
Hils sønnen min at jeg kikket innom for å ønske ham lykke til.
Nei, det ville jo vært besværlig.
Da måtte vi forklare at vi løp på hverandre her inne-
og jeg så at du snoket.
Det kunne bli en eneste røre.
Særlig så nær innpå bryllupet.
Forsvinn.
Får jeg spørre deg én ting, Helen?
Hvorfor gifter du deg med Lex?
Fordi jeg elsker ham.
Dr. Walden? Det er meg, Clark Kent.
Dr. Walden?
Er du her nede?
Interessant, hva?
Mr. Luthor...
En åttekantet fordypning i veggen.
En gang hadde jeg en gjenstand som hadde passet der.
Den bare forsvant fra kontoret mitt.
Det var samme dag som du reddet moren din og meg.
- Hva gjør du her nede? - Jeg overtar grottene.
- Har ikke Lex sagt det? - Nei.
Han vil ikke innrømme tap. Han kjemper imot.
Jeg traff hans folk her nede. De lette etter den der legen.
- Doktor Walden? - Walden var besatt av grottene.
Jeg kan forstå hvorfor.
Se på disse symbolene.
Vent litt.
Er de i en annen rekkefølge enn før?
Merkelig.
Eller hva, Clark?
For meg er det bare kawatche.
Vær forsiktig hvis du treffer Walden. Han kan være farlig.
Jeg fatter det ikke.
Først den raffinerte kryptonitten, og nå grottene. Hva vil Luthor?
Vet ikke. Vi har et større problem. Dr. Walden kan lese kryptonspråket.
Tror du at han vet hemmeligheten din?
Jeg vet ikke, men det er noe annet. Symbolene er forandret.
- Hvordan lyder de nå? - "Dagen nærmer seg"...
..."da den siste sønn skal påbegynne styret av den tredje planeten."
Forstår dere ikke? Jeg er den siste sønnen.
Hvorfor ydmyker du deg, pappa. Prøv å innse at du ikke er invitert.
Jeg er ikke her for å tigge meg til en plass ved ditt bord.
Jeg vil fortelle at forbudet for å holde meg borte fra grottene-
er avslått.
Det kunne du ha latt dine advokater si til mine advokater per telefon.
Din fornyede interesse henger sammen med dr. Waldens rømning.
Clark Kent deler visst din oppfatning.
Han var også der nede, og lette etter lingvisten din.
Lex! Jeg klarte det, Lex!
Dr. Walden...
Jeg har endelig klart å tyde veggen. Jeg vet hva det står.
- Først må du få hjelp. - La ham fortelle hva han vet.
- Veggen, doktor. Hvordan lyder den? - "Den siste sønn styrer planeten."
Forstår dere ikke? Det er Clark Kent!
- Det var et ganske stort hopp. - Jeg har aldri vært mer klarsynt!
- Jeg vet nøyaktig hva som må gjøres. - Hva da?
Vi må drepe Clark Kent...
...før han tilintetgjør oss alle.
Dr. Walden, du er forvirret.
Kjære gjester...!
Nei, det må være noe annet.
- Slekt og venner...! - Første linje er alltid vanskeligst.
- Hei, Chloe. Hva skjer? - Din venn dr. Walden har våknet.
- Han er ikke akkurat noen venn. - Vil du skrive storyen med meg?
Jeg setter pris på tilbudet, men det er ikke noe bra tidspunkt.
Jeg mente ikke akkurat nå, Clark.
Skulle ønske at alt var som før.
Jeg også.
Det føles som om det er en stor sprekk mellom oss.
Vi kommer dit, Chloe. Men det kommer til å ta litt tid.
Hva som enn skjer, så må vi love å være ærlige mot hverandre.
Du er en stor gutt, og jeg er en stor jente. Vi kan nok takle det.
Bare vi snakker sant.
Jeg må gå. Du har jo middagen, og jeg har avisen.
Lykke til, Clark.
- Unnskyld at jeg er sen. - Hvor har du vært?
En forretningskrise. Nå er jeg bare din.
Jeg skal bare snakke med forloveren.
- Lex, alt er så vakkert. - Takk skal du ha. Mr. Kent!
Får jeg veksle noen ord med sønnen din?
- Er alt som det skal? - Dr. Walden oppsøkte meg.
Ingen kom til skade. Han er på vei til sykehuset.
- Det var gode nyheter. - Han snakket om deg.
- Hva sa han? - At skriften på veggen antyder...
...at du kommer til å styre verden.
- Han er tydeligvis forskrudd. - Ja. Dessverre hørte faren min alt.
- Han trodde vel ikke på det? - Han siterte en yndlingspoet:
"Mellom sannhet og dårskap skiller blott en tynn stripe."
Han kommer ikke til å slippe dette. Jeg ville bare advare deg.
Jeg beundrer arbeidsmoralen din.
Her sliter du, sent på kvelden.
- Jeg var ikke invitert til middag. - Ja, vi har mye felles.
Jeg snakket med sjefsredaktør på Daily Planet, og alt er klart.
En ukespalte om aktuelle hendelser fra et ungt menneskes synsvinkel.
Jeg vet ikke hvordan jeg skal takke deg.
Å få hjelpe et ungt talent er belønning nok.
Jeg har ditt første oppdrag.
En fullstendig undersøkelse av Clark Kent.
Hva kan Daily Planet ha for interesse av en fyr fra Smallville?
Dette er ikke til Daily Planet. De hører sikkert fra seg.
Kombiner det med etterforskninger om familien som du allerede har.
Jeg koblet bort min skeptisisme-
- og tillot meg å tro at du var interessert i å hjelpe meg.
Nå spiller du i den virkelige verden.
Man må gi for å få.
Mr. Luthor, jeg vet ikke hvorfor du er interessert i Clark-
- men du kan ta jobbtilbudet og kjøre det ned i tusendollarbuksene.
Clark er heldig som har en slik venn.
Så mye integritet.
Jeg lurer på om han ville ofre sin drøm ut av lojalitet mot deg.
- Noen forandringer? - Han kommer til å være borte lenge.
Får jeg be om alles oppmerksomhet?
Lex valgte nok meg fordi han vet at jeg liker å snakke foran folk.
Jeg har søkt råd hos Sokrates og Shakespeare-
- for å finne ord som beskriver hva Lex og Helen føler for hverandre.
Jeg innså at det mangler ord for det.
Når man har det, så stoler man på det, man tror på det...
...og man sjanser på det.
Man er villig til å ofre alt for å få beholde det...
...uansett kostnadene.
Skål for Helen og Lex!
- Er alt som det skal? - Ja, jeg skal bare ta litt luft.
- Hva er det? - Det er nøkkelen. Det har skjedd noe.
Jeg lette etter deg.
Jeg fant beviset.
Det er deg!
Hør på meg. Du trenger hjelp.
Nei. Du må dø.
Dr. Walden...
- Du begår en tabbe. - Jeg gjør det for menneskeheten.
Bortsett fra Clarks migrene, så var kvelden hendelsesfattig.
- Hva er det? - Ingenting.
Helen, hvis vi skal leve sammen, så må vi være ærlige mot hverandre.
Det pleier du alltid å si.
Jeg fant en mappe om Mrs. Kent i bokhyllen din.
Den inneholdt hemmelige medisinske journaler fra kontoret mitt.
Jeg fikk den av en av agentene som undersøkte Mrs. Kents sak.
Du mener at du bestakk noen?
Jeg har jo sagt at familien Kent er viktig for meg. Jeg var bekymret.
- Hva lette du etter? - Noe som ble stjålet fra kontoret.
Tror du at jeg var innblandet i det?
Vær så snill, si at du ikke var det.
Hvis du tror at jeg virkelig er i stand til et sånt svik...
...så burde vi kanskje ikke gifte oss.
Kanskje du har rett.
Jeg måtte bende den løs fra hånden hans.
Det var ikke din feil, Clark. Han prøvde å drepe deg.
Til og med sheriffen var enig. Walden drepte seg selv.
Tenk om han hadde rett. Tenk om jeg er en trussel mot hele menneskeheten.
Det kan jeg aldri tro. Det skal ikke du heller gjøre.
Hva betyr det? "Dagen nærmer seg."
Det vet vi ikke. Men når og hvis den dagen kommer-
- så vet både din mor og jeg at du kommer til å handle rett.
Kroppen hans er helt brent.
Men se her.
Det som han holdt her må ha beskyttet huden.
Jeg har aldri sett noe lignende.
Send den til meg.
Send hva da?
Hånda.
Jeg rakk aldri å si hvor vakker du var i kveld.
Du skremte meg, Clark.
Du overrasket meg.
Jeg ville bare treffe deg. Du forsvant fra middagen.
Jeg syntes at talen din var vakker.
Jeg hadde mye inspirasjon.
Du får tilgi at jeg har vært så forvirret. Jeg er bare redd.
- Det er jeg også. - Du har så mange hemmeligheter.
Jeg vet det.
Men jeg vil ikke at mine følelser for deg skal være en av dem.
Ikke jeg heller.
Kal-El, tiden er inne.
Fortsettelse følger...
Tekst: Siri-Ann Dønnestad Iyuno-SDI Group