- Ikke vær redd, Kal-El. - Hvem er du?!
Jeg er Jor-El, faren din.
- Jeg trodde at du var død. - Jeg er hans minne, hans vilje.
Jeg skal oppfylle hans løfter og veilede deg gjennom livet.
Du er Kryptons siste sønn.
Da du reiste gjennom kosmos, bar du med deg ditt folks håp og drømmer.
De lever gjennom deg, Kal-El. Tiden er inne.
- For hva? - For å akseptere skjebnen din.
Jeg vet ikke hva du har tenkt deg...
Når sola Sol går ned...
...skal du returnere til meg. Din skjebne skal oppfylles.
Dine tanker er ingen hemmelighet for meg, Kal-El.
De har tjent sin hensikt og det er på tide å forlate dem.
Alt jeg noensinne har elsket er her i Smallville!
Du må slippe taket om det. Jeg skal føre deg inn i framtiden.
Jeg vil ikke ha din hjelp! Jeg vil skape min egen framtid!
Du har ikke noe valg, Kal-El.
Du er tidlig oppe.
- Jeg har ikke sovet. - Hva er det, Clark?
Jeg traff min biologiske far i går.
Stemmen hans kom fra skipet.
Det hørtes ut som om det kom fra hodet mitt. Han sa at tiden var inne.
- For hva? - Å forlate Smallville.
Sa han det?
Jeg må gjøre det før solnedgang.
Jeg har ikke noe valg, sa han.
Hvorfor skjer dette nå? Gården er gjeldfri, jeg skal bli storebror.
Lana og jeg er endelig sammen.
Uansett hva faren din har planlagt for deg...
...så er det hans forhåpninger og drømmer, ikke dine.
Clark, du velger selv din skjebne.
Ingen kan bestemme det for deg.
Dette er hjemmet mitt.
Dere er foreldrene mine.
Jeg hører hjemme her. Jeg skal ingen steder.
Jeg har ikke sett dere to sammen siden du prøvde å bestikke Helen.
Og nå nekter dr. Bryce å ta imot dette, min bryllupsgave til henne.
Nå får dere to ulykkelige elskende unnskylde meg.
- Hva handlet det der om? - Akkurat det faren din sa.
Jeg er lei av å være en brikke i deres stadige maktkamp.
Vi sa begge en del ting i går.
Jeg vil ikke at vi har noen hemmeligheter.
Jeg har ikke skjult noe, Lex.
Det har jeg. Se i den.
Jeg brøt meg inn på kontoret ditt. Det var den jeg var ute etter.
Jeg prøver å bryte mønsteret. Jeg vil ikke være sånn lenger.
Men du gjorde det. Du begikk en forbrytelse.
Du krenket både mitt og min pasients privatliv.
Trodde du at du kunne levere den tilbake og så skulle alt være glemt?
Jeg vet ikke hva jeg trodde. Jeg vet bare at jeg elsker deg.
Det gjør du sikkert i din syke hjerne.
Jeg har ikke analysert det.
Hva var det som var så viktig med dette blodet?
Jeg trodde at det skulle gi meg de svarene som jeg har lett etter.
Det ødela bare forholdet vårt.
Er alt som det skal?
Ja.
Nei, det er det ikke. Jeg vet når du sier ikke hele sannheten.
Jeg har ventet så lenge på dette, på oss.
- Det må ikke forsvinne. - Jeg skal ingen steder.
Ikke jeg heller.
Lana... betyr det at du blir med i Lex' bryllup?
Først må vi fortelle Chloe om forholdet vårt.
Jeg har unngått henne hele dagen.
Jeg forteller det til henne.
Vi har lovet hverandre å være ærlige.
Så lenge som vi er ærlige, så tar hun det nok bra.
LUTHOR DRIVER BORT JUNIOR FRA GROTTENE
Åt lokalpressen kan være så morsom.
Hva har faren din i kikkerten?
Han har allerede en gjeng der nede som installerer moderne teknologi.
- Hvorfor det? - Skulle ønske at jeg visst det.
Jeg er den siste som får adgang. Han har hevet sikkerheten.
Ikke engang du kommer forbi.
Hvor er skredderen? Jeg har dårlig tid.
Jeg avbestilte ham.
- Hvorfor det? - Helen vil ikke gifte seg i morgen.
Jeg traff henne i går, da virket hun glad.
- Mye kan skje på et døgn. - Hvorfor avlyste hun bryllupet?
Jeg har alltid kjempet mot skjebnen og forsøkt å ikke bli som faren min.
Men vi har visse gener som styrer oss.
Hva har du gjort?
Jeg sviktet Helens fortrolighet.
Så gjorde jeg noe veldig ulikt for en Luthor.
Jeg tilstod min tabbe og håpet på tilgivelse.
Men hun tilga deg ikke?
Ikke si noe til noen. Jeg vil leve i min romantiske drøm enda en dag.
Jeg må sette en stopper for disse ulovlige besøkene.
Hva gjør du her?
Jeg var bare nysgjerrig.
Det kan jeg tenke meg.
Ifølge den stakkars dr. Walden er du omtalt på disse veggene.
Du skal tydeligvis herske over oss alle.
Det forbauser meg at du tror på ham.
Jeg vet at dere hadde et nært samarbeid.
Det er nok noe du kan fortelle. Det ville vært svært hjelpsomt.
Han fortalte ikke noe for meg.
Hva skal dere ha maskinene til?
Jeg skal finne hemmeligheten som er skjult i disse veggene.
Se hvordan det gikk med dr. Walden.
Men jeg har noe som han ikke hadde. Nøkkelen.
Når jeg plasserer nøkkelen i hullet-
så kommer jeg til å få alle svarene.
Jeg trodde at nøkkelen ble stjålet.
Jo, men før den forsvant, ble den analysert.
Sammensetningen var unik. Den ligner ikke noe på denne jord.
Med ett unntak:
Meteorsteinene som ble funnet her.
Jeg har framstilt min egen nøkkel.
Den er identisk, i minste detalj.
Er den ikke vakker? Se!
Du ser ikke frisk ut. Hvordan går det?
Det går bra.
Vær forsiktig.
Lionel Luthor har aldri kommet seg noe sted ved å være forsiktig.
- Du kommer til å gjøre Clark målløs. - Chloe.
Pass på at dere ikke overstråler bruden og brudgommen.
- Dere skal vel gå sammen? - Ja, som venner.
Ja visst... venner.
Clark har lett etter deg.
Nei. Foreldrene hans sa at han hadde fullt opp med plikter.
Når så du ham sist?
Jeg sprang på ham på Talon.
- Han sa at han lette etter deg. - Det kan ikke ha vært så viktig.
Ha det så moro i morgen.
Jeg trodde at jeg ville finne deg her.
Jeg ser på solnedgangen. Jeg håper at det ikke blir min siste.
Det blir det ikke, Clark.
Det er bare en solnedgang.
- Kom, moren din har maten klar. - Jeg kommer straks.
Pappa?
Takk for at du alltid tror på meg.
Det var så lite.
Tiden er inne, Kal-El. Kom til meg.
Du skal adlyde meg.
Du er ikke faren min. Du kan ikke bestemme over meg.
Dette er dine forfedres symbol. Det er nytteløst å kjempe imot.
Når stjernen Sol står i senit, skal du påbegynne din reise.
Hvis du ikke gjør det, så kommer du til å såre dine nærmeste.
Clark! Hvorfor er du ikke klar?
Bryllupet begynner om noen timer.
Jeg lovte Helen å sjekke blomstene.
- Jeg skal hente Lana på veien. - Ja, du har jo en kjæreste nå.
Clark...
- Hvordan går det? - Bra.
- Ingen stemme? - Ingen stemme.
Da får du møte fremtiden på den gamle, vanlige måten.
Det er skremmende.
- Mamma? - Ja.
- Du er kjempevakker i dag. - Takk.
Helen...
- Du er her. - Jeg er så sint på deg.
- Det du gjorde, var utilgivelig. - Du har rett.
Men jo lenger jeg kom fra deg og denne byen...
Det fornuftige var å fortsette, men jeg var nødt til å snu.
Jeg tenkte på meg selv og de tabbene som jeg har begått.
- Jeg håper at jeg ikke er en av dem. - Nei, det er du ikke.
Det er akkurat det...
Jeg elsker deg fremdeles.
- Gjør det vondt? - Ikke nå lenger.
Vet du hva dette betyr?
Det er hans måte å si at jeg må adlyde på
I tolvtiden kommer han til å styre meg.
Foreldrene dine må være knekte.
Jeg har ikke fortalt det til dem.
Hvorfor ikke, Clark?
Jeg vet hva jeg må gjøre. De hadde aldri gått med på det.
Jeg må ødelegge skipet.
Det har ferdet gjennom rommet. Vi kan neppe ødelegge det.
- Hva med en kryptonittnøkkel? - Dette er jo helt skrudd!
- Husker du Lanas halsbånd? - Hva har det med dette å gjøre?
Det holdt på å bli min død, men skipet nøytraliserte det.
- Du sa at skipet beskyttet deg. - Tenk om det beskyttet seg selv.
Både jeg og skipet er fra Krypton. Hva er det eneste som kan drepe meg?
Så kryptonitt kan ødelegge skipet?
Det er for farlig. Du vet ikke hva som kan skje.
Du kan dø av det!
Hvor skal vi finne en kryptonittnøkkel?
- Hvor lenge er det igjen? - Ytterligere ti minutter.
Luthor, jeg vil snakke med deg!
Vakter, kast ham ut.
Slipp meg! Hvis ikke de slipper meg, så kommer jeg til å saksøke deg!
La ham være. Kjenner jeg deg?
- Jeg heter Pete Ross. - Ross...?
Du stjal mine foreldres foretak.
- De fikk godt betalt for rønna. - Ingen i byen liker deg!
Ikke rør meg! Dere hater ham også.
Jeg verdsetter deres hat. Det er anvendelig.
Folk er alltid som svakest når de er sinte.
Spør faren din.
Det skal jeg gjøre.
Kast ham ut.
Du...! Kroppsvisiter ham!
- Hva gjør dere? - Hvor er den?
Pass deg, Mr. Luthor.
Du vil jo ikke framstå som svak.
Lex...
Mr. og Mrs. Kent. Hvor er forloveren?
Clark har aldri vært særlig punktlig, men han kommer.
Jeg har noe til deg.
- Et kompass. - En familietradisjon.
Jeg fikk et av min far om jeg skulle gå meg vill på veien til alteret.
Takk, Mr. Kent.
Hvorfor er du ikke klar?
Jeg må gjøre en ting først.
Jeg kan ikke si hva det er, men det gjelder oss og vår framtid.
Den siste som sa sånt til meg dro ut i krigen.
Dra, vi møtes der.
- Er alt som det skal? - Ja.
Gå nå.
- Lana... - Ja?
Jeg ville bare minnes dette øyeblikket.
Har dere hørt fra Clark? Helen har kjørt fem runder rundt kirken.
Han kommer med Lana.
- Hvor er Clark? - Han ville gjøre noe.
- Mr. Kent... - Du får begynne uten forlover.
Ikke tenk på Clark. Dette er viktigere. Lykke til.
Clark! Flaks at jeg fant deg.
- Hva gjør du her? - Du lette etter meg.
Ja, det gjorde jeg.
Vi rekker ikke å snakke nå. Jeg finner deg senere.
Jeg finner deg. Greit?
Hvordan ble det bestemt? Kron og mynt eller korteste strå?
Hvem som skulle fortelle at du og Lana var sammen?
Vet du om det?
- Jeg kom til låven for å advare deg - For hva da?
Det samme. Jeg så deg og Lana tungekysse.
- Det var ikke meningen... - Hva?
Du har alltid vært forelsket i Lana.
Jeg trodde at det skulle kunne bli noe mellom oss.
Det er akkurat som skjebnen. Uunngåelig, men overraskende.
- Jeg tenkte å fortelle det. - Sto det øverst på å-gjøre-listen?
Jeg kan takle at dere er sammen. Det gjør vondt, men jeg var forberedt.
Vi hadde nettopp lovet å være ærlige, men du turte ikke å holde ditt ord.
Eller var det så morsomt å gjøre narr av meg?
Ha et godt liv, Clark.
Mr. og Mrs. Luthor, velkommen.
Det drøyer noen minutter før start. Hele byen har hatt strømbrudd.
Fint, det skjuler flukten.
For vårt nye liv.
- Hva er det? - Ingenting. Alt er perfekt.
- Hvordan går det med henne? - Legene vet ikke ennå.
Hva gjorde du, Clark?
Jeg stjal Lionels kryptonittnøkkel og satte den i skipet.
Hvorfor gjorde du det?
Jeg løy om stemmen.
Den kom tilbake. Den sa at jeg måtte dra.
Jeg hadde ikke noe valg. Jeg var nødt til å ødelegge skipet.
Hvorfor sa du ingenting til oss?
Dere hadde ikke likt det jeg gjorde.
Jeg ville ikke la det ta meg unna dere.
- Jeg er lei for det jeg gjorde. - Dine handlinger får konsekvenser.
Har vi ikke lært deg det? Det er ikke tid for unnskyldninger.
Det er for sent. Du hadde ikke tenkt gjennom dette.
Du visste ikke hva som ville skje.
Nå ligger moren din i en sykehusseng.
Mr. Kent...
Hvordan har kona mi det?
Hun har en lett hjernerystelse, men hun klarer seg.
Og barnet vårt?
Jeg beklager.
Pappa...
Clark, hva har skjedd?
Det ser ut som et bombekrater.
- Hvor er foreldrene dine? - På sykehuset.
De har det bra.
Mamma mistet barnet.
- Barnet? - Alt er min feil. Jeg gjorde det.
- Hvordan kunne du gjøre det? - Slik jeg alltid gjør.
- Jeg skaper lidelse i alles liv. - Det er ikke sant.
Jeg har skjult så mye for deg.
Hvis du visste sannheten, så ville du ikke treffe meg.
Det tror jeg ikke på.
Jeg prøvde å skjule fortiden min, men jeg klarte ikke det.
Han sa at hvis jeg ikke dro, så ville alle jeg elsker rammes.
Han hadde rett.
- Clark, du er sjokkert... - Hold deg borte fra meg!
Hold deg unna, før jeg skader deg.
Jeg er glad for at du endelig har godtatt tilbudet mitt.
Du har en spennende framtid, Miss Sullivan.
Man får ikke sånne sjanser hver dag.
Hvorfor ombestemte du deg?
Du hadde rett om Clark. Han var ikke den jeg trodde.
Rart at jeg ikke merket det før.
Kjærligheten forblinder også den skarpeste hjerne.
Vi ser ikke, for vi vil ikke se.
Når kjærligheten er skrelt bort, så ser vi personen tydelig.
Alle deres brister og svakheter avsløres for oss.
Og deres hemmeligheter.
Jeg har et møte. Jeg beklager at jeg kaster deg ut sånn.
Hvorfor er du så interessert i Clark?
Du tror vel ikke at jeg viser alle mine kort?
Nei.
Alt kommer til å avsløres i sin tid.
Jeg er her, elskede. Jeg er her.
Clark, jeg har hørt hva som skjedde.
Skal du si at jeg dummet meg ut?
- Jeg vil hjelpe til. - Ingen kan hjelpe meg.
- Hva leter du etter? - Chloe sparte en rød kryptonittring.
- Du vet hvordan den påvirker deg. - Ja, jeg føler meg bedre.
Det er ikke løsningen, Clark.
Jeg snakket med Lana og jeg hørte om barnet.
- Du må snakke med foreldrene dine. - Det har jeg gjort!
Du skulle ha sett min fars blikk, som om jeg var et romvesen.
Ikke gjør det. Du blir ikke deg selv.
Det er akkurat det jeg ikke vil være.
Clark!
Clark, hvor skal du?
Vekk herfra.
Den Clark jeg kjenner flykter ikke.
Den Clark du kjenner er en løgn.
- Hvorfor slipper du meg ikke inn? - Du vil like det du ser.
- Jeg slipper deg ikke. - Ingen kan redde meg, ikke engang du.
Foreldrene dine trenger deg. Jeg trenger deg.
Jeg elsker deg, Clark.
Jeg elsker deg også.
Mer enn du noensinne kan ane.
Det er derfor jeg må dra.
Bli med.
Smallville er hjemmet mitt. Det er ditt hjem også.
Ikke nå lenger.
Helen?
Helen?!
Du skal adlyde meg, Kal-El.
Tekst: Siri-Ann Dønnestad Iyuno-SDI Group