Sinä lähdet mukaani. Heti.
- Isäukko on ilmeisesti treenannut. - Teimme sopimuksen Jor-Elin kanssa.
- Vien sinut kotiin. - Sinä et vie minua minnekään.
Clark!
Et tajua, kuinka vaarallinen olet tuon sormuksen kanssa.
Se ei johdu sormuksesta. Synnyin sellaisena. Et vain hyväksy sitä.
Mitä ihmettä Jor-El teki sinulle?
Hän varmisti, etten koskaan unohtaisi oikeaa isääni.
Antaa tulla. Tee se.
Jos kasvatin pojan, joka kykenee tappamaan, tapa sitten.
Isä?
- Clark? - Isä?
- Clark? - Äiti?
Äiti.
- Olen todella pahoillani kaikesta... - Emme ikinä syyttäneet sinua.
Voi luoja! Mitä tapahtui?
- Keho ei kestänyt Jor-Elin tekosia. - Tärkeintä on, että Clark on kotona.
Abraham uhrasi Iisakin todistaakseen uskonsa Jumalalle.
- Mikä sinun tekosyysi oli? - Lex?
Poikani.
Oletko pettynyt, etten pala Helvetin liekeissä?
- Laske ase. - Sori, että pilasin suunnitelmasi.
Miksi murhaisin oman poikani?
- Et ole oma itsesi. - Olen enemmän itseni kuin koskaan.
- Mitä helvettiä teit Helenille?! - Hän asuu mukavasti kartanossasi.
Kysy vaikka itse.
- Onko hän elossa? - On.
Ja hän kertoi todella kammottavan selviytymistarinan.
Olet melkoinen sankari. Hän sanoi, että pilotti häipyi rahojenne kera.
- Me putoamme! - Täällä on oltava laskuvarjoja!
- Näitä on vain yksi. Tule. - En mene ilman sinua.
Laske kolmeen ja vedä. Sinua tullaan pelastamaan.
Rakastan sinua.
Mene!
Aikamoinen tarina, eikö vain? Uhrautumiskuolema on ylpeydenaihe.
Jokin kertoo, ettei se mennyt ihan niin.
- Kielsin luottamasta häneen. - Älä käännä tätä häneen!
- Sinä kaiversit nimeni hautakiveen! - Laitoin etsintäpartiot perääsi.
- No, he etsivät väärästä paikasta. - Mitä hyötyisin kuolemastasi?
Helenistä tuli juuri yksi maailman rikkaimmista naisista leskenäsi.
- Hän ei välittänyt rahoista. - Kyllä välitti.
Kysy hänelle, mitä verinäytteelle kävi, kun annoit sen hänelle.
En tajua tätä.
Miksi Jor-El auttoi sinua, vaikka hän halusi minun lähtevän?
- Teitkö sopimuksen hänen kanssaan? - Kaikkein tärkeintä on se...
- ...että poikani sai elämänsä. - En tiedä, haluanko sitä takaisin.
Pystyin tekemään mitä halusin Kal-Elinä. Taakka putosi harteiltani.
En väitä, että ongelmasi ratkeavat, mutta voimme kohdata ne yhdessä.
Olisipa se niin helppoa.
- Mikä tämä on? - En tiedä.
- Morgan Edge pyysi varastamaan sen. - Sinun on vietävä se takaisin.
Varastin sen Lionel Luthorilta.
Meidän on parasta selvittää, mikä tämä on.
Se on vertani, eikö vain?
- Se on sinun vertasi. - Tietääkö Lionel?
Helen sanoi, ettei hän kirjoittanut nimeäsi siihen ennen varastamista.
- Miksi Lionel halusi vertani? - Sillä ei ole enää väliä.
- Mietin, mitä hän tietää minusta. - Olemme pysyneet hänen edellään.
Keskity enemmän läheisiisi.
- Pidän viskistä. Mitä tämä on? - Suicide-drinkki, eli itsemurha.
- Ei kai makuaistisi ole muuttunut? - Mikään ei koskaan muutu.
Ei vaikka sille antaisi hienon puvun ja huipulla olevan toimiston.
Samaa ei voi sanoa ystävyydestä.
Ajattelinkin, että sinulla on joku sisäpiirissä, mutta olet aika luova.
Lahjoit miniäni. Alhainen temppu jopa sinulta, Morgan.
Anna kun arvaan.
Ajattelit varastaa putkilon ja myydä sen takaisin voitolla.
- Nostatko syytteen murtovarkaudesta? - Miksi? Saan sinulle elinikäisen.
Kannattaa olla varovainen.
- Sinulla on vielä hävittävää. - Mutta minulla on todisteet.
Muista, että murhasyyte ei koskaan vanhene.
Sinulla on 24 tuntia aikaa hankkia se putkilo takaisin.
- Hei. - Hei?
En tiedä, mitä sanoisin sinulle.
Olen pahoillani siitä, miten käyttäydyin Metropolisissa. Mokasin.
Väitän itselleni, ettet se ollut sinä. Sitten ajattelen tapahtunutta-
ja tajuan, etten tiedä, kuka olet.
- Tiedän, että tarvitset selityksen. - En tarvitse.
Varoitit, etten ymmärtäisi kaikkea sinusta.
En vain halunnut uskoa sitä.
- Suojelin sinua. - Miltä?
En ymmärrä tuota osuutta. Ainoastaan sinä satutat minua.
Kaiken sen jälkeen, mitä sanoit ennen lähtöäsi...
Kaipasitko edes minua?
Kaipasin sinua joka hetki.
Mutten voi enää tehdä sinulle näin.
Älä sitten tee.
En edes tiedä jäänkö, Lana.
Kerro minulle, kun päätät sen.
Oma koti kullan kallis.
Lex! Luojan kiitos!
Usko pois, kiitin jo Luojaa. Hän on ainoa, joka on puolellani.
- Pelastustiimi kutsuttiin takaisin. - Pieni kalastusvene näki nuotioni.
En koskaan luopunut toivosta.
- Kiva, että teit minusta sankarin. - En olisi saanut valehdella.
- Miksi sitten valehtelit? - En voinut kohdata totuutta.
Heräsin, kun lentäjä hyppäsi ulos, kuten sanoin kaikille.
En saanut sinua hereille.
Tajusin, että joit lasillisen samppanjaa, joka oli huumattu.
Kone oli putoamassa, joten panikoin.
Sitä aina luulee olevansa rohkea sellaisessa tilanteessa.
- Selviytymisvaisto otti vallan. - Vain vahvin selviytyy.
Taidat tosiaan olla Luthor.
- Etkö usko minua? - Työskentelit isälleni.
Kun palautin veren ja pyysin anteeksi...
- ...myit sen hänelle. - Hän lupasi jättää meidät rauhaan.
- Hän yrittää erottaa meidät. - Teemme sen ihan itsekin.
Jos haluat mitätöidä avioliittomme, häivyn elämästäsi.
Mutta jos sillä on väliä, rakastan sinua oikeasti.
PAKKOHUUTOKAUPPA
SMALLVILLEN MUUTTOFIRMA
Pakko myöntää, etten odottanut sinun tulevan tänne.
- Miten löysit minut? - Missä pakettini on?
Se ei ole minulla.
Ehkä poliisit haluavat tietää, mikä olet.
Eikö asia tullut selväksi?!
Paketti on poissa! Luthor ei tiedä, kuka vei sen. Anna asian olla.
Päästä irti hänestä! Heti!
Aja takaisin Metropolisiin, senkin lurjus.
En halua enää koskaan nähdä sinua Smallvillessa.
- Olet aika kaukana kotoa. - Tulin vain kiittämään.
En koskaan tiedä pyydätkö anteeksi vai syytätkö minua, kun tulet tänne.
En antanut sinulle syytä tukea minua, muttet paljastanut olinpaikkaani.
Niin ystävät toimivat.
Puhuitko jo Lanan kanssa?
- Yritin. - Siinäkö kaikki?
Etkö pysty parempaan kahden vuoden Lana-pakkomielteesi jälkeen?
Näin on parempi.
- Etkö jää? - En ole vielä päättänyt.
Et voi karata jatkuvasti. Me kaikki teemme virheitä.
Joskus omat demoninsa on kohdattava.
Tulinko liian aikaisin huutokauppaa varten?
Lex?
Kolme kuukautta autiosaarella oli melkein tuon ilmeen arvoista.
Voi että! Luulimme sinun kuolleen.
Kohtalolla on suurempia suunnitelmia.
Kuulin maatilasta. Voinko auttaa jotenkin?
Et. Tiedät, millainen isäni on.
On kiva nähdä sinut. Mitä tapahtui?
Jotain mihin en uskonut pystyväni.
Ironista. Löysin vihollisen jopa täysin yksin ollessani.
Ehkä se oli malariahallusinaatio, mutta vihollinen oli todellinen.
Löysin itseni. Tai sen osan, jonka yritin jättää huomiotta.
Meidän kaikkien on kohdattava pimeä puolemme aikanaan.
Puolia on vaikea erottaa toisistaan, jos sitä tuijottaa liian kauan.
Hei.
- Et voi vältellä minua. - En niin. Työskentelin myöhään.
- Hoidin asioita aamulla. - Puoli kuudeltako?
Mennäänkö suoraan asiaan? Valehtelit minulle Clarkista.
Niin sinäkin minulle.
Pyysin sata kertaa anteeksi, etten kertonut minusta ja Clarkista.
Ja olen päässyt sen yli. Nyt olemme tasoissa.
- Annoit kaikkien olla huolissaan. - Paineet saivat hänet pakenemaan.
Näit sen itsekin. Hän ei ollut rakastamamme flanellikuningas.
- Hän oli kuin... - Toinen henkilö.
Clarkilla on valtavasti ongelmia.
Tiedän, että toimin väärin.
En halua myöntää sitä, mutta tuntui hyvältä, että hän luotti minuun.
- Hän puhuu aina mieluummin sinulle. - Koska hän ei rakasta minua.
- Siinä ei mennyt kauaa. - Ajattelin lähteä hetkeksi.
- Saat tilaa ajatella asioita. - Hei.
Minulla on ollut tarpeeksi tilaa viime kuukausina.
Jaan sen mieluummin toisen kanssa. Mennäänkö uudelle häämatkalle?
Et anna asioiden olla, Lex. Tunnen sinut.
Ymmärrämme toisiamme, koska olemme samanlaisia. Olemme ovelia.
- Siksi sovimmekin toisillemme. - Haluan olla kanssasi...
...mutta tiedät, että isäsi ei anna meidän olla.
Ei huolta. Minusta tuntuu, ettei hän enää sekaannu elämäämme.
- Äiti? Isä? - Niin, Kal?
- Enkö kieltänyt sinua palaamasta? - Halusin tavata vanhempasi.
- Äiti! - Ei kannata tehdä noin.
Clark. Älä tee mitään. Ei hätää.
Olet nopea, muttet ehdi pelastaa molempia.
- Minulla ei ole etsimääsi. - Sanonko Lionelille noin?
- Ei, Clark... - Odota! Lopeta!
Clark!
- Mitä helvettiä tämä on? - Se mitä etsit.
Sen on parasta ollakin.
Kreosootin ja levän haju nostaa muistoja mieleen 30 vuoden takaa.
- Tänne on haudattu monta muistoa. - Ne kuuluvat haudatuiksi.
En kai tullut tänne turhaan?
- Kiehtova esittelytapa. - Paketti ei ole tärkein.
- Vai etkö luota minuun? - Luota?
Ystävyydellämme ei ole tekemistä luottamuksen kanssa.
- Se on identtinen. - Erinomaista.
Voisi melkein luulla, että veri on nestemäistä kultaa.
- Oikean lähteen arvo olisi mieletön. - Valitettavasti lähde on mysteeri.
Kontaktini ei ollut yhteistyöhaluinen.
Hän ei kertonut kaikkea.
Mitä jos sanoisin, ettei tämä ole varastamani näyte?
Sain sen suoraan lähteestä.
Jonathan!
Niin?
Selvä, sir. Se oli Edge.
Hän haluaa meidän vievän pojan hänelle.
Tiedätkö, missä Kentit ovat?
Vauhtia!
Lana?
Älä sotke häntä tähän.
Lana...
Uudelle tilaisuudelle.
- Etkö juo? - Minulla meni maku samppanjaan.
- Nukuitko hyvin viime yönä? - Ensimmäistä kertaa aikoihin.
Hyvä niin.
Koska tämä on häämatkamme. Olisi kamalaa, jos torkahtaisit.
Saattaisit herätä ja huomata, että olen poissa.
Tuo ei ole hauskaa.
Se olisi, jos olisit ollut itse paikalla.
Tiedätkö mitä? Otan sittenkin juotavaa.
Mitä tämä on?
Olin niin helpottunut, kun annoit veren varastamisen anteeksi-
- etten tajunnut, ettei järkevä ihminen tekisi niin.
Tein sen, koska rakastan sinua.
Uskotko yhä, että yritin tappaa sinut?
Mikset näe ilmiselvää totuutta? Se oli isäsi juoni.
- Hän on pitänyt sinua uhkana. - Se on totta.
En ole voinut olla ajattelematta onnettomuutta.
Ja olen tajunnut ilmiselvän totuuden.
Jos isäni olisi halunnut tappaa minut, hän ei olisi epäonnistunut.
Olet yhä harhaluuloinen. Se on malarian jälkivaikutus.
Valitettavasti olin harhaluuloinen paljon kauemmin kuin kolme kuukautta.
Mutta näen tilanteen aika kirkkaasti.
Tapatit isäni lentäjän ja korvasit hänet omallasi.
Pilotti jätti sinut pikkusaarelle.
Maksoit hänelle siitä, että hän vei minut takaisin taivaalle.
Hän lensi tarpeeksi kauas peittääkseen jälkesi ja hyppäsi ulos.
Hän varmasti yllättyi, kun laskuvarjo ei auennutkaan.
Pidän enemmän versiostasi, jossa olen urhea sankari...
- ...mutta jätit oman osuutesi pois. - Pelotat minut.
Kone ei olisi voinut lentää niin kauas sillä polttoainemäärällä.
Tarkistin kaikki saaret. Laskeuduit Saint Croix'hin kello 19.59.
Tajuatko, mikä on kaikkein kierointa?
Et saanut kuulaa kalloosi sinä päivänä, koska rakastuin sinuun.
Mutta ei huolta, otin virheistäni opiksi.
Siitä vain. Olen tottunut huijaamaan kuolemaa.
Olen aivan varma siitä, että nousen taas tuhkasta.
Vihaan mysteerejä. Vai unohditko sen?
Pidät tästä.
Tämän on parasta olla sen arvoista.
Asetit minulle ansan!
- En tiedä, mitä tapahtui! - Asetit ansan!
Autossa ei ollut ketään!
Sinut on vietävä pois. Mennään, herra Luthor.
Missä Morgan on? Missä?!
Hyvää työtä, Lex. Hienoa työtä.
Se oli Luthorin arvoinen machiavellimainen siirto.
Kiitos kehuista, mutten tiedä, mistä puhut.
Luuletko, etten tarkkaile koneitani?
Voi Helen-raukkaa. Lähetämmekö etsintäpartion?
Joku etsii häntä jo.
Jos Helen selvisi, kukaan ei löydä häntä ennen kuin hän haluaa sitä.
En uskonut, että rakastuisit Heleniin.
Olen pahoillani siitä, mutta älä ole liian ankara itsellesi.
Tiedätkö, mikä on kaikkein sairainta?
Kaikista ihmisistä tiesin juuri sinun ymmärtävän.
Niin ymmärränkin. Selviytyminen on kaikkein tärkeintä.
Nyt tiedän sen.
Olisin kuollut, jos olisin kenen tahansa muun poika.
Kaikki aiheuttamasi koetukset tekivät minusta selviytyjän.
Tiedän voivani oppia sinulta, jos voin pitää ylpeyteni aisoissa.
Toivoin, että voisimme yhä pyörittää Luthor Corpia yhdessä.
Minä...
Älä tee hätiköityä päätöstä. Koit juuri jotain traumaattista.
Ei. Opin luottamaan vaistoihini.
On kivaa, että palasit, poika.
- On vaikeaa sopeutua uuteen kotiin. - Koti ei ole paikka.
- Tuletko mukaamme? - Jätin Metropolisin taakseni.
Kerroin poliiseille, missä varastamani rahat ovat.
En voi paeta ongelmaa, jos vereni on se ongelma.
Älä ole noin ankara itsellesi.
Hei, Lex.
Et ehtinyt pihamyyjäisiin, mutta näitä olisi vielä.
Kiitos, mutta raivasin juuri turhia juttuja pois kartanosta.
- Ostitko maatilamme? - Emme voi ottaa tätä vastaan.
Ottakaa vain kiitokseni vastaan.
Kun kone putosi, pääsin toiselle irronneista siivistä.
Tämä kompassi, jonka annoitte häälahjaksi, ohjasi minut turvaan.
Se on vähintä, mitä voin tehdä, kun autan teitä pitämään tilanne.
Keksimme keinon korvata tämän.
En ole huolissani siitä.
Toivottavasti en oleta liikoja, mutta toivon olevani osa perhettä.
Hei, Lana.
Kiva, että vanhempasi saavat uuden tilaisuuden.
Taidan todellakin ansaita viikkorahani tänä vuonna.
- Jäätkö sinä? - Haluan unohtaa Metropolisin.
- Meidän kannattaa unohtaa muutakin. - Ajattelin samaa.
Tiedän, että yrität suojella minua tietyiltä asioilta-
- mutta sinun ei tarvitse enää suojella minua.
Mitä se onkaan, kestän sen kyllä.
Haluan oikeasti oppia tuntemaan sinut.
Metropolisissa katsoit minua sillä ilmeellä, että kuvotan sinua.
Olin hämilläni. Et voi syyttää minua siitä.
En syytä sinua, mutten kestäisi, jos vielä katsoisit minua niin.
Et ollut oma itsesi.
Kyllä olin.
Päätin päästää sen puolen esiin. Se ei katoa minnekään.
- Et halua oikeasti tuntea minua. - Se on minun päätökseni.
Olen pahoillani. Halusin tätä valtavan kovasti.
Yritin todella kovasti olla sinulle sopiva mies.
Mutten ole. Tämä ei voi toimia.
Sinun ei tarvinnut yrittää.
Suomennos: Jerry Savolainen Iyuno-SDI Group