...i Kansas City. Forskere kalder kollisionen -
- en af århundredets vigtigste astronomiske hændelser.
De enorme soludbrud har forårsaget energiudsving...
- Clark, kan du hjælpe os lidt? - Ja.
Jeg blev opslugt. Jeg så en ekstra nyhedsudsendelse.
- Om hvad? - Effekterne ved soludbrud.
En komet forårsagede et af de største soludbrud nogen sinde.
Det er en rart med en kosmisk katastrofe -
- som ikke har noget med mig at gøre.
- Jeg skal møde Pete på Talon. - Vil du have et lift?
Nej. Jeg løber. Farveller.
...kraftige eksplosioner med en vidtrækkende effekt.
Trykbølgen er så stærk, at Jordens magnetfelt forstyrres -
- hvilket skaber en geomagnetisk storm.
Tror du, der er store kræfter i universet, vi ikke kan fatte?
Ja da.
Gør det noget, jeg skifter tilbage til kampen?
En lille skridt for mennesket, men et stort skridt for Metropolis Sharks.
For Littleville, Kansas, og alle kansanerne.
- En til. - Jeg tror, du har fået nok.
Hvis du vil have ballade, skal du bare nægte at servere.
Kom ikke tilbage.
Venlige småbyer min bare ...!
Nej. Ja. Jeg finder det nok.
Ja, jeg ved det.
Nej, jeg har ikke drukket. Tak for din omtanke.
- Er du uskadt? - Du rev bildøren af!
- Og du gik på elledningerne. - De er lidt fuld, mr ...?
White. Perry White.
- Hov... Tag den med ro, Clark. - Jeg fejlbedømte min styrke.
Jeg talte med sygehuset. Perry White udskrev sig selv i går.
- Han var stærkt beruset. - Hvad så han?
Han husker sikkert ikke engang mit navn.
Clark Kent!
Tak.
Ja...
Sidst, jeg så dig, kastede du min bildør som en frisbee -
- og ignorerede stærkstrømsledningerne.
Jeg ville takke en af de fire Clark'er, jeg så.
- De må være mr Kent. - Ja. Godt, De har det bedre.
Tja, min bil er smadret, jeres bondeknold af en sherif -
- har inddraget mit kørekort, og min redaktør er rasende.
- Er du journalist? - Jeg var.
Lige nu arbejder jeg for X-Styles: Kanalen for fans af det paranormale.
- Hvad bringer Dem til Smallville? - Meteorregnens eftervirkninger.
- De tror vel ikke på det pjat? - Dét og tandfeen.
Skal man ikke bruge værktøj til den slags?
De kom vel ikke bare for at takke?
Nej, det gjorde jeg ikke. Vi bør drøfte en ordning.
Jeg kørte ikke galt for sjovs skyld, mr Kent. Jeg undveg Deres søn.
Jeg har brug for en lokal, som kan køre mig rundt.
Hvis jeg må låne Clark et par dage, er vi kvit.
Far ville være historisk nøjagtig, da han fik stedet ombygget.
Jeg vil nok tage mig nogle friheder. Fjerne artefakter og gamle våben...
Vælge noget mere moderne, måske tilmed abstrakt.
- Nogle ideer, doktor? - Ja, at vi er mere konstruktive.
Det kaldes vist fornægtelse, når man ikke vil acceptere det uundgåelige.
Man kan ikke undersøge følelser, som ikke findes.
- Hvem fornægter nu noget? - Jeg har intet at skjule.
Så fortæl mig om øen. Du fablede om en opdigtet fjende.
Jeg var syg af malaria.
Blodprøverne viste ingen spor efter sygdomme.
En opdigtet sygdom forklarer ikke din aversion -
- mod at tale om dine blandede følelser for din far.
Så vidt jeg forstår...
...krævede forsikringsselskabet, at vi skulle mødes fem gange.
Derfor gik jeg med til det.
Vores sidste møde er desværre slut.
Jeg kommer til at savne vores samtaler.
Vil du kun se to meteorkratre?
Ruiner og jordfaldshuller er baggrundsmateriale.
Nu leder jeg efter indhold, den menneskelige dimension.
Clark, er alt i orden? Pete ventede på dig til kl. 22 i går.
- Det er en lang historie. - Hej. Perry White.
Jeg vil have en cappuccino, en par af de kager og...
...et interview med Smallvilles egen forsidepige.
- Hvad laver De? - Samler stof til en historie.
Det er ikke noget avanceret, bare nogle spørgsmål.
Hvordan har Frøken Meteor det 14 år efter det store brag?
Det her morer Dem måske, men mine forældre døde den dag.
Det gør mig ondt, men det gør dig interessant.
Så er det nok. De går nu.
Enten taler hun med mig, eller også taler hun med kameraerne i morgen.
I må vist hellere gå begge to.
- De sagde intet om Lana. - Du sagde ikke, du kendte hende.
- Undskyld, men hun er en kilde. - Ikke længere.
Sådan fungerer det ikke. Der skal ansigter til.
- Jeres skoleavis er ret berygtet. - Hvorfor siger De det?
Jeg gravede flygtigt, før jeg tog hertil.
Ved redaktøren noget om meteorregnen?
Hvor skulle jeg vide det fra?
"Rektor godkender nye madrasser til gymnastik" af Clark Kent.
Jeg kunne ikke lægge den fra mig.
- Vi bør gå. - Jeg troede, at vores stof var sært.
- Det er utroligt! - Og sandt.
Mr White er interesseret i meteorregnen.
- Jeg har intet at skjule. - Godt.
Vi har allerede lånt et par af dine ideer.
Finder du selv på det hele, eller bruger du forfattere?
Jeg er bare nysgerrig.
Sladderjournalister, der drages af det bizarre, mødes ikke så tit.
Jeg drages af sandheden. Den, som Deres tv-kanal har opgivet.
Vent, vent, vent.
Er De dén Perry White?
Jeg tager tilbage til motellet, så kan I rede trådene ud.
Du kan hente mig senere, så vi kan fortsætte rundturen.
Clark, ved du, hvem det var?
Lex... Undskyld. Jeg kommer ubelejligt.
Nej, nej... Det er underligt.
På øen hadede jeg havets brusen.
Nu er det det eneste, der virker afslappende.
Du må tænke på det, der skete, hver dag.
Du kom vel ikke helt herud for at tale om det?
Hvad ville du tale med mig om?
I dag ville en sensationsjournalist interviewe mig om meteorregnen.
Lod han sig ikke nøje med et "ingen kommentarer"?
Nej. Han vender tilbage med kamerafolk i morgen.
Og det ønsker du ikke.
I 14 år har jeg forsøgt at glemme den dag.
På et øjeblik fik han mig til at huske det hele igen.
Jeg ved, at det er meget at bede om -
- men jeg håbede, at du måske kunne gøre noget.
- Hvorfor taler du ikke med Clark? - Clark er sammen med ham.
- Skal jeg jage ham ud af byen? - Jeg vil have, at han stopper.
Han må have været meget ihærdig. Hvad hed han?
Perry White.
Jeg sørger for, han ikke generer dig igen.
- Jeg har ledt efter Dem. - Og her er jeg.
- Du kan måske blive journalist. - Som De var engang?
Chloe og jeg gravede lidt, da De var gået.
Minder udviskes, en Google-søgning glemmer aldrig.
Og endnu en drink ændrer ikke på, at De var en af Metropolis' bedste.
- Hvad skete der? - Livet er en rejse.
Somme tider er rejsen lettere med lidt smørelse.
- Du kan da være ligeglad. - Det er måske journalisten i mig...
Eller også ved jeg, at man ikke skal vende sine talenter ryggen.
Jeg har begået to fejl i mit liv. Den første var at blive journalist.
- Hvad var den anden? - At tro, det betød noget.
- En til. - Nej, han har fået nok.
Jeg kan ikke blive klog på dig.
Jeg går i flæsket på dine forældre, din kæreste og din redaktør -
men du leger alligevel helt.
Clarks tro på sine medmennesker overskygger tit hans sunde fornuft.
Lex?
Jeg tager mig af mr White.
- Jeg har måske undervurderet dig. - Clark har intet med det at gøre.
Er det her din fars ide, så sig, at jeg ikke vil grave i fortiden...
- Det handler om dig, White. - Overreagerer du ikke, Lex?
Ikke med tanke på hans måde at behandlede Lana på
- Lad os gå. - Tak for turen, knægt.
Denne "forsvind ud af byen" -rutine er lidt barsk, tilmed for en Luthor.
Det er også barsk at overrumple en teenagepige. Du udnytter folk.
Vores eneste sammenstød skete for flere år siden.
Allerede på kostskolen genkendte jeg journalister, men du var god.
Der gik ti minutter, før jeg bad dig skride.
Jeg udførte mit arbejde. Du var en legitim kilde.
Jeg var 16, og du var ude efter min far.
Det er det, der er problemet, ikke? Din fars hemmeligheder?
Havde du haft noget, var det kommet frem dengang.
Hvis du tror på det, har jeg næsten ondt af dig.
Sørg nu bare for, at du tager bussen kl. 16.
Nå, der røg princippet om ikke at drikke før kl. 17.
- Hej, far. - Hej.
Jeg ventede dig først senere. Hvor er mr White?
Han rejste. Smallville var ikke så venlig, som han troede.
Godt, du kom. Jeg har kæmpet med den her i en time. Hjælper du mig?
- Hvad er der galt? - Jeg har mistet min styrke.
Forsøg igen.
Mr Kent, vil du fortælle mig, hvordan din traktor havnede midt på vejen?
Da vi kom hjem til gården, læssede nogen den på en lastbil.
- Stjal nogen den? - Jeg fulgte efter dem.
- Den må være faldet af lastbilen. - Den faldt ned fra himlen.
I går tryglede du sygeplejerskerne om at få de flyvende aber ud.
Havde du intet med det her at gøre, knægt?
- Jeg ved ikke, hvad der skete. - Han skjuler noget, chef.
Mr White...
Der går en bus til om en time. Og kald mig ikke "chef".
- Det er jeg virkelig ked af, far. - Jeg er ligeglad med traktoren.
Hvad end der sker med dine evner, er vi endt i Perry Whites søgelys.
Klogt at være inde. Vejrudsigten melder om mejetærsker-byger.
Den har jeg vel fortjent.
- Jeg kan hjælpe Dem med at lede. - Hvorfor skulle du gøre det?
Fordi De engang var sådan en journalist, som jeg vil være.
Men jeg er nysgerrig efter at høre, hvordan det kunne gå så galt.
Ved du, hvad der er værre end aldrig at få sit livs historie?
At have den og være bange for at skrive den.
Perry White dropper en historie! Det har jeg svært ved at tro.
Lionel Luthor kan være vældig overbevisende.
Har han noget med din skrantende karriere at gøre?
Ikke alle respekterer opsøgende journalistik.
Især ikke, når den træder de rige og hævnlystne over tæerne.
- Er det ikke Kent-gården? - Godt set.
Politiet mente, at hyperaktive drenge var gået amok på laden.
- Hvorfor? - Professionel interesse.
Din ven Clark fascinerer mig.
Er det ikke langt ude at tro, at dit problem skyldes soludbruddet?
Jo, men mine kræfter svigtede efter udbruddet.
Der er måske en sammenhæng. Har du fundet noget?
Ja. Gårdagens kosmiske kollision skabte tidernes største soludbrud.
Energiudsving...
Ligesom med mig. Det ene øjeblik er jeg svag, det næste bomstærk.
Vi har altid spekuleret på, hvad kilden til dine evner var.
Det er måske Solen, der gør mig stærk og hurtig.
Som om du er drevet af solenergi.
Soludbruddets eftervirkninger bør være væk i morgen aften.
Bruger jeg ikke mine evner indtil da, klarer vi os så ...?
Hej, Clark. Jeg vil lige advare dig. Spøgelsesjægeren huserer stadig.
Perry White?
- Tog han ikke til Metropolis? - Han ombestemte sig.
Han virker særligt interesseret i dig.
- Hvad fanden prøver du på? - Slap af, Lex.
Hvorfor? Du har allerede fastslået min såkaldte mentale tilstand.
Du nægter at sige god for mig.
Du anbefaler sågar ny terapi på ubestemt tid.
Det er min etiske pligt at aflægge en oprigtig rapport.
Eller også vil du tale lidt mere med din kendte patient.
- Du må elske det her. - Jeg fandt ingen glæde i det.
- Hvad er det så? - Du har brug for hjælp.
Øen, dit kuldsejlede ægteskab og alt det, der er sket her -
- har medført følelsesmæssige og fysiske traumer.
Og behandlingen er nye samtaler? Vi har lige gransket min psyke.
Nej, vi har talt om din kunstsamling og din fascination over dyre biler.
Alt bortset fra dit livs mest traumatiske oplevelser.
- Dine dæmoner kan fortære dig. - Det har vi talt om.
Vi har ikke engang berørt det.
Du kan måske narre din far, men troede du, den gik med mig?
Ud... Ud!
Godmorgen, Clark.
- Hvad gør De her? - Du har inspireret mig.
- Man skal bruge sit talent. - Du er fuld.
Måske, men nu har jeg fundet min historie.
Af en eller anden vanvittig grund er den om mig. Chloe har fortalt det.
Mine fakta støtter det.
- Hvilke fakta? - Ulykken, elledningerne...
Din magiske opdukken, da traktoren faldt ned.
- Det har jeg forklaret. - Den faldt af en lastbil?
Det er ikke en forklaring, men en vits.
Jeg har rodet i politiets arkiver og læst artikler.
Du er der altid. Smallvilles egen helt.
- Der er ikke noget særligt ved mig. - Der tager du fejl, knægt.
Du er meget stærk og kan tåle stød.
- Men hvad kan du ellers? - Clark, kan du hjælpe mig?
- Jeg er nødt til at smutte. - Jeg er blevet modarbejdet før.
Du kan flygte, men du...
...kan ikke gemme dig.
- Har du det godt? - Underlig dag.
- Jeg stoppede over Lake Tahoe. - Det er 1.600 kilometer herfra.
Først suser jeg af sted, og pludselig kan jeg knap nok jogge.
Mine evner forsvandt igen ved Colorado Springs.
Det her er ude af kontrol, Clark.
- Bare rolig. Jeg holder mig i ro. - Så let går det nok ikke.
Perry White så dig forsvinde.
Din mor fik ham væk fra gården, men jeg tror ikke, han giver op.
I hvert fald ikke så let...
- Jeg kunne ikke tro, du var her. - Det kunne jeg heller ikke.
- Vi bør tale sammen. - Vi har intet at tale om.
Det var synd. Så finder du aldrig ud af, hvad jeg har på din far.
Er det personligt, er jeg ligeglad. Ellers må sagen være forældet.
Det kommer an på...
Hvis oplysningerne er så belastende -
- hvorfor nøjedes min far så med at knuse din karriere?
Flere kopier og flere advokater i tilfælde af, at jeg skulle dø.
Resten kan du selv regne ud. Du kan få det hele.
- Jeg forlanger kun én ting. - Hvad?
Fortæl alt, hvad du ved, om Clark Kent.
For to år siden kørte du din Porsche ud fra en bro.
Jeg så politiets fotos. Uden underet Clark Kent havde du aldrig overlevet.
Forestil dig min overraskelse, da jeg opdagede, I var venner.
Nu jager du altså Clark? Det er usselt, selv for dig.
Den Lex, jeg kendte, giver ikke én hånden uden skjulte motiver.
Lad mig høre, så skal jeg give dig en historie -
- der giver en helt ny mening til udtrykket "faderens synder".
Du kunne måske presse min far, men ikke mig.
- Junglelivet påvirkede dig vist. - Hold dig fra mig og mine venner.
Der er intet blod på mine hænder, når de finder resterne af dig.
Tænk, at du har fået din egne paparazzi.
Perry White må have gjort alt for at få et kamerahold.
Der er heldigvis kun ét kamera. Hvis det går, som vi tror -
- kaster du ikke flere traktorer efter i aften.
Det kan ikke passe. Jeg føler mig som en fange i mit eget hus!
Clark?
Ned, Pete!
- Mor! Far! - Vent, Clark.
Clark! Hvad er der galt med din hånd?
- Jeg brændte den. - Du skal bare igennem dagen.
Og håbe, at jeg ikke brænder gården ned.
Jeg kan skade dig og mor, mens Perry filmer det hele.
Far, jeg kan ikke blive her.
Clark! Kom tilbage!
Han stikker af. Kom.
Lad kameraet rulle. Jeg vil have det hele på bånd.
Clark er her ikke. Han kommer først, når I er væk.
Så lad min familie være i fred.
- De er væk. - Tak for hjælpen, Pete.
Jeg er altid klar til at gå under jorden.
Vi overnatter i det fri og tager hjem i morgen tidlig.
"Vi forbeholder os retten til at nægte at betjene kunder."
- Der er bedre på The Wild Coyote. - Ja, indtil jeg blev smidt ud.
Jeg vil gerne have, De går.
Jeg beder dig, miss Lang...
Nu og da vinder min begejstring over en historie over min fornuft.
- Skal det være en undskyldning? - Okay, jeg er en nar.
Jeg har brudte forlovelser og søvnløse nætter til at bevise det.
Hvis Deres arbejde ødelægger så meget, hvorfor stopper De så ikke?
Fordi jeg er journalist. Jeg har det i blodet.
Somme tider er man nødt til at presse på, selv om det gør ondt.
Hvis De er færdig, ringer jeg efter en taxi til Dem.
Den kommer ikke. Noget med ubetalte ture...
Jeg vil indgå en aftale med dig, Jeg lader dig være i fred -
- hvis du kører mig til busstoppestedet.
Jeg henter min jakke.
Hallo? Lana?
Hvad? Nej, gør ikke noget. Jeg er på vej.
- Hvad sker der, Clark? - Jeg skal til Saunders Gorge.
- Er din hurtighed stadig forsvundet? - Jeg har intet tilbage.
Hop ind, så kører jeg.
- Har du det godt, Lana? - Jeg har det fint, men...
Jeg kørte ham til bussen. Han lod, som om han var syg.
Han løb hen til rækværket og krævede, at jeg ringede til dig.
Clark, vær forsigtig. Han er fuld.
Kun hvis der er alkohol i iste.
- Jeg måtte narre Lana til at ringe. - Mr White, gør det ikke.
Du er stærk, kan tåle stød, og du er fantastisk hurtig.
- Og så har du et heltekompleks. - Kom ned, så taler vi om det.
- Først vil jeg have min historie. - Vent, mr White...
- De tager fejl. - Du redder mig garanteret, Clark.
- Nej, jeg kan ikke redde Dem. - Det finder vi ud af...
Nej!
Morskaben er forbi. Brug dine utrolige kræfter, Clark.
Jeg har ingen kræfter!
Pete! Der er et reb mellem campingudstyret.
- Hold fast, mr White. - Skynd dig.
Det holder ikke, Pete.
Skynd dig!
- Grib fat i rebet. - Hold fast.
- Hold fast! - Slip ikke, knægt.
Af sted!
Knægt... Er du okay?
Skynd jer! Jeg kan ikke holde fast meget længere.
Ræk mig din hånd.
Clark...
Du forstår sikkert behovet for fortrolighed.
Jeg afslører personlige og smertefulde ting.
Det er formålet med terapi. At genvinde kontrollen -
- give slip på de dårlige følelser og komme sig.
Så ses vi i morgen kl. 10.
- Morgenmaden er næsten klar. - Jeg er færdig om lidt.
Er du sikker på, at alt er, som det skal være?
Da udbruddet forsvandt, blev alt normalt.
Også din humoristiske sans.
Hej, Lana. Sikken overraskelse.
- Jeg kommer vel ikke ubelejligt? - Nej da.
Jeg holder en portion varm til dig.
Hej, Lana. Jeg havde tænkt mig at kigge ind på Talon senere.
Jeg nåede ikke at få takket dig.
Jeg fatter ikke, hvorfor mr White troede, du kunne de utrolige ting.
Jeg er glad for, jeg kunne hjælpe.
Jeg talte ikke kun om slugten.
Jeg rev op i alle dine gamle minder fra meteorregnen.
Jeg ville takke dig for, at du kunne tilgive mig.
Det er delvist derfor, jeg kom. Jeg var på kirkegården i dag.
Dine forældre blev garanteret glade for at se dig.
Det gik op for mig, jeg ikke havde været der i flere måneder.
Først følte jeg mig skyldig. Som om jeg havde gjort noget galt.
Men så indså jeg, at de ikke ville have ønsket, jeg følte det sådan.
- Hvad sagde du til dem? - Sandheden.
At det ikke var min mening at ignorere dem.
At der er en anden i mit liv, som jeg holder meget af.
- Lana... - Clark...
Det er okay.
Jeg sagde også, at vores forhold var meget underligt lige nu.
Men jeg håber stadig, at vi kan rede det ud.
Det vigtige er... de ved, at jeg altid vil tænke på dem.
Jeg må hellere gå.
- Tak for turen. - Jeg vil sikre mig, De rejser.
- Hvad er der? - Du er en underlig fisk.
- Mr White... - Jeg mener det.
Du hjælper folk, selv fjolser som mig, uden at forlange noget.
Da jeg så dit ansigtsudtryk -
- indså jeg, at jeg var ved at ødelægge et godt menneske.
Jeg troede ikke, at der fandtes mennesker som dig.
Så god er jeg ikke, mr White.
Jeg er glad for, ingen kom noget til.
Forklar det med hallucinationer og drankergalskab.
Det fik mig til at vågne op.
Nu har jeg været ædru i 17 timer og 5 minutter.
Det glæder mig, at der kom noget godt ud af det her.
Hvad så nu?
Du turde springe ud over klippen, så jeg tør måske afslutte min historie.
Noget siger mig, at verden ikke har set det sidste til Perry White.
Rygtet vil vide, at jeg stadig har en ven eller to på Daily Planet.
Jeg læste for resten et par af dine Torch-artikler.
- Og? - De er grove i det.
Du mister tit tråden, men der er håb.
Opsøg mig, hvis du er i Metropolis. Jeg står i gæld til dig.
Oversættelse: Tim Østerkjerhuus www.sdi-media.com