Nu ska vi se.
- Du är en ny människa. - Det är som att se en främling.
- Det var väl så du ville ha det? - Det gör ont i halsen.
Det lättar när svullnaden på stämbanden avtar.
Samhället är alldeles för utseendefixerat.
Är det inte personligheten som räknas, mr Edge?
Du förväxlar mig nog med någon annan.
Du kan byta ansikte, hår och röst, men inte din arvsmassa.
Din svett är oförändrad.
Går jag inte härifrån om fem minuter, kopplas polisen in.
Då får pappa veta att du inte dog den där gången nere vid hamnen.
Han kanske skickar någon för att slutföra arbetet?
- Vad vill du? - När du och pappa var tonåringar...
...dödade ni mina farföräldrar och delade på försäkringspengarna.
Vill du ha något, Lex? Du verkar vara förvirrad.
Jag har bevis, men jag behöver mer för att komma åt pappa.
Om du berättar alltihop hamnar han i fängelse.
Då kanske du kan skaffa dig ett liv som passar till ditt nya ansikte.
Jag spränger kåken, Lionel slipper farsan och sin ginpimplande morsa.
Maffian delar försäkringspengarna med oss.
Lionels använder sin andel som startkapital.
Ursäkta, men din far ringde igen.
- Jag sa att du inte var här. - Du ser orolig ut. Slappna av.
Darius!
Lex?
- Är du ensam? - Ja. Vad är det som har hänt?
Nån försökte döda mig i går.
- Vi måste kontakta sjukhus och polis. - Nej, de här är proffs!
De dödade min livvakt, Darius. De försökte döda mig också.
- Jag behöver tid att tänka. - Vem vill döda dig?
- Ju mindre du vet, desto bättre. - I så fall kan jag inte hjälpa dig.
Det var nog min pappa.
- Ville han verkligen döda dig? - Det var han eller Morgan Edge.
- Blev inte han skjuten nyligen? - Han överlevde.
Han överlevde, gick under jorden och bytte utseende.
Vad har han emot dig?
Jag kan se till att han och min pappa blir dödsdömda.
- Åklagaren skulle få bevisen i morse. - Är det du, Clark?
De ligger i mitt kassaskåp, men jag kan inte gå tillbaka dit.
Clark?
Jag tyckte att jag hörde nån. Du kan väl hjälpa mig att mjölka?
Jag skulle behöva repetera lite inför provet.
- Jag räknar med ett toppbetyg. - Ja, sir.
- Jag kollar ditt kassaskåp. - Det är för farligt.
- De därhemma är kanske inblandade. - Då säger jag att vi skulle träffas.
Berätta för mig precis vad som har hänt.
Mr Kent... Kan jag hjälpa till?
- Jag skulle vilja tala med Lex. - De flesta i huset sover än.
- Jobbar Darius? - Nej, han är ledig.
Så du fick ta nattpasset?
Vad jobbigt!
- Har det hänt något ovanligt? - Inte förrän du kom.
Okej, jag fattar vinken.
Hälsa Darius från mig.
Det kändes skumt. Allt var som vanligt.
Tänk att jag skulle bli beskjuten! De måste ha städat upp efter sig.
De missade något. Jag hittade den här i förhallen.
Enligt telefonsvararen var Darius fru och barn hos hennes föräldrar.
Darius ligger nog på Kratersjöns botten vid det här laget.
- Vi borde kanske ringa åklagaren? - Och säga vad?
Han var rädd för att ge sig på Lionel Luthor.
Han låter inte häkta någon för en glasskärva.
Kan någon bestyrka en del av din berättelse?
- Mår Lex bra? - Han är omskakad, men han lever.
- Hur blev du inblandad? - Jag gjorde research på Lionel.
Han har visst rört sig med råbarkade typer.
- Morgan Edge? - Ja, jag trodde att Lex ville veta...
...men att Edge och Lionel skulle ha mördat föräldrarna...
De är farliga. De kan ge sig på dig också.
Ligg lågt tills det är över.
Ingen inblandad går säker förrän vi får tag på den skyldige.
Jag lämnar dig inte ensam. Ta din dator, så går vi.
Hej, Clark. - Miss Sullivan, inte sant?
Jo.
- Mr Luthor vill tala med dig, Clark. - Om något allvarligt.
- Har du sett Lex, Clark? - Inte de senaste dagarna.
- Lex är borta. Jag måste hitta honom. - Jag känner Lex ganska bra.
Hade han velat, skulle du nog veta var han var.
- Lex är allvarligt sjuk. - På vilket sätt?
Han har hamnat i en psykos.
- Det kan inte stämma. - Det hände när han var på ön.
Han har fått ett återfall, och lider av paranoida vanföreställningar.
Han hör röster och ser i syne.
Jag vill ha tillbaka min son, likadan som han var förr.
Om du hör av honom måste du hjälpa mig.
Vi måste se till att han får den hjälp han behöver.
Vad gör du här nere, Lex?
Jag måste ta hand om det gråtande barnet.
- Pappa väckte honom. - Barnet?
Vilket barn då?
Min lillebror, Julian.
- Lex... - Tyst, han sover.
- Var bäbisen påhittad? - Han hade en lillebror, Julian.
- Han dog när Lex ännu var liten. - Det måste ha varit traumatiskt.
Chloe är med honom nu, och han verkar må bra.
Ena stunden håller han ett barn, nästa är han helt normal.
- Varför har du inte sagt något? - Han var rädd.
Han tror att Lionel vill döda honom.
Han säger att Morgan Edge lever, och att han är inblandad.
Han känner dig, och vet att krypton kan ta död på dig.
- Hur kunde du tiga om det? - Det är inte allt...
Morgan Edge är plastikopererad. Det går inte att känna igen honom.
Så Morgan Edge lever och är plastikopererad?
Låter inte det som en vanföreställning?
Även om det är jobbigt att se Lex i detta tillstånd, behöver han vård.
Man tror att man känner folk, men det är bara en fasad.
- Vi vill bara ditt bästa. - Spara moderligheten till din son.
Jag hörde vad ni sa.
Den lilla Kent-kabalen, en selektiv liten klick...
Så hemlighetsfull... Ni vill få in mig på dårhuset.
Jag försökte hejda honom. Förlåt mig.
Vaktar ni mig, allihop?
- Vart ska du? - Leta upp Morgan Edge, som bevis.
Antingen är du för eller emot mig, men du måste välja nu.
Clark.
- Vänta i bilen. - Jag följde med för att hjälpa dig.
- Det kanske är fel ställe? - Nej, det var här.
- Edge var här. - Det var ju i går?
- De tycks ha varit här ett tag. - De försöker dölja alltihop.
Det är väl ingen sak att ta hit lite maskiner och några invandrare?
Varför allt detta krångel, om man vill gå under jorden?
Lex... Är det tänkbart att du inbillar dig alltihop?
Var är Morgan Edge? Säg, annars får du en 15 cm lång nål igenom handen!
Han förstår inte ett ord.
- Kom, så går vi. - Okej, du vinner.
Men den här är inte påhittad.
- Kom. - Är den här påhittad?
- Det måste finnas mer bevis. - Några kriminaltekniker vore bra.
Vad vill du göra, Lex?
Mr Luthor.
Darius?
- Du lever. - Vi har varit oroliga för dig.
- Du är också inblandad. - I vad då?
Lex.
- Vi har letat överallt. - Har du ringt henne?
- Jag vet inte vem hon är. - Min psykiater.
Så lämpligt att hon råkade komma!
- Vakten ringde. Du får följa med mig. - Nej, jag följer inte med någon.
Någon försökte döda mig. Jag hoppade genom fönstret.
Fönstret har varit trasigt.
Du blev arg på vårt senaste möte, och kastade en vas genom fönstret.
Får jag ge dig något?
- Är det nån sorts hallucinogen? - Det är något lugnande.
Nej, du jobbar åt min pappa.
- Ni vill droga mig. - Du behöver komma till sjukhus.
Allt kommer att lösa sig, mr Luthor.
- Det blir nog bra. - Ned på golvet, bägge två!
- Ned med er, båda två! - Ge mig revolvern.
Nej. De dödar mig eller låter mig sitta och dregla resten av livet.
- Varför skulle de vilja det? - Det är så välplanerat.
Är jag tokig, tror ju ingen på min historia om pappa och Morgan Edge.
- Inte sant, Clark? - Din vän är illa däran.
Konspirationsteorierna är symtom på hans tillstånd.
Håll käften!
Jag kanske är tokig. Jag vet faktiskt inte längre.
Men tänk om jag har rätt? Vill du låta dem låsa in mig?
Hallå? Är du här?
- Förlåt att jag skrämde dig. - Jag har med mig mat, som du ville.
Jag vet inte varför jag är här mitt i natten.
- Vad är det för fel? - Han kan vara drogad.
De letar efter honom, så jag kunde inte ta honom till gården.
- Varför har du inget sagt? - Alla inblandade är i fara.
Jag har svurit att aldrig mer utsätta dig för detta.
- Vad är det, vi är inblandade i? - Om jag det visste...
Kan du se efter honom?
- Vart ska du? - Försöka bevisa att han är drogad.
Hon kunde inte komma, för de bevakar henne.
Oroa dig inte, Lana. Jag ska berätta alltihop.
- Var försiktig. Han är sig inte lik. - Gå nu.
Tack för att du kom. Kan du kolla om man hallucinerar av detta?
- Jag kollar med labbet. - Kolla dr Claire Foster och vakterna.
Jag har tittat på Lex journaler.
Han har tydligen haft liknande problem förr.
Vad då?
När brodern dog fortsatte Lex på internatskolan.
- Han började bete sig underligt. - Hur då underligt?
Husfar hittade honom när han sjöng vaggvisor för en hoprullad filt.
Jag vill också tro att det verkligen är en sammansvärjning, men...
...vi kan inte utesluta att han håller på att mista förståndet.
- Tack för att du kom hit, Lana. - Jag är glad att jag får hjälpa till.
- Vad är det för något? - Kamomill. Det är avslappnande.
Du ljuger.
- Vad? - Lögnare!
- Vad är det? - Du vill droga mig.
- Det skulle jag aldrig göra. - Varför litade jag på dig? Undan!
Lana?
Hur är det fatt?
Jag har alltid undrat vem av dem som var minst verklighetsförankrad:
Don Quijote, som slogs mot påhittade fiender-
- eller hans lojale lakej, Sancho Panza-
- som deltog i sin herres fantasier och utsatte alla andra för fara.
- Vart ska du ta vägen? - Leta upp Lex.
Jag skulle akta mig, om jag vore du. Lex håller dig skyldig för allting.
Din omtanke är rörande, men vi vet båda vems skulden är.
Nej, jag vill inte höra!
Hade du lyssnat, skulle Lex och miss Lang inte ha några bekymmer nu.
Clark? Är allt som det ska?
Oroa dig inte. Mina vakter ska nog skydda mig och hitta min son.
Jag föreslår att ni går hem nu, innan ni vållar mer skada.
Miss Sullivan.
Jag fick analysresultatet. Det var ett vanligt sedativ.
Lionel hade rätt. Jag har ställt till det.
Det finns många mediciner som han kan se rosa elefanter av.
Frågan är hur han har fått dem i sig?
Han får mat och dryck på herrgården.
De kan mycket väl ha drogat honom i flera veckor.
- Hur gjorde du det? - Gjorde vad då?
- Drogade honom? - Inga bondläppar ska anklaga mig!
Bönder blir ganska starka av att lyfta hö.
- Du bryter armen av mig. - Inte om du berättar för mig.
Det är whiskyn.
- Vem jobbar du åt? - Jag vet inte.
- Jag har bara ett mobilnummer. - De ska gå till stallet med pengar.
- Annars går jag till polisen. - De betalar dig inte, de dödar dig.
Jag tar den risken.
Tack, Mike.
Lex? Hur kom du in här?
Tror folk att man är galen, lyder de om man siktar på dem med gevär.
Lägg bort vapnen, så kan vi prata.
Visst, en trevlig pratstund mellan far och son-
- om hur du och Morgan Edge dödade mina farföräldrar-
- och hur du drogar mig, så att folk tror att jag är tokig.
Vi kan göra det i TV precis som andra familjer gör.
Jag förstår din ilska.
Maffian anlitade Edge för att få ut försäkringspengarna.
- Enligt dina planer. - Nej, de var mina föräldrar.
Jag skulle aldrig göra dem illa-
- och innerst inne vet jag att du inte vill göra mig illa.
Det gör mig besviken att du anlitar proffs för att döda mig.
"Vill du ha nåt gjort, gör det själv!"
Morgan Edge bär ansvaret för detta. Jag vet var han är.
Vi kan rätta till det här. Lyssna på mig, Lex.
Du väcker barnet.
- Är det Julian? Ser du Julian igen? - Jag står inte ut med att han gråter.
Julian är inte här. Han är död. Det är inte ditt fel att han dog.
- Du ville aldrig skada honom. - Håll käften!
- Det var en olyckshändelse, Lex. - Berätta var Morgan Edge är.
Du måste var försiktig. Var snäll och var försiktig, Lex.
Jag klarar inte att mista ännu ett barn.
SMALLVILLES STALL
Hallå?
Säg vem du jobbar åt!
Kolla det där.
Jameson?
Jag gav dig chansen, men du sumpade den. Släpp pistolen.
Din pappa sumpade den. Hade vi gjort som jag ville, vore du död nu.
- Vad menar du? - Kan jag inte döda dig, tror du?
- Din pappa ville göra dig galen. - Du ljuger!
Det är sant. Lionel har tappat stinget på gamla dar.
Föräldrarna kunde han undvara, men inte ett barn till.
Problem med nacken? Muskelvärk, sömnlöshet. Det är bara biverkningar.
- Jag visste att jag inte var galen. - Hur gjorde ni det?
Lionel har tänkt ut alltihop.
Drogerna, lagningen av fönstret, arbetsplatsen...
Alla små detaljer för att slå undan benen på dig.
- Hur vet jag att det inte var du? - Se dig omkring.
Vem skulle fixa en sån här lya, om inte din pappa?
Håll med om att det var en bra plan. Som förr i tiden...
Antingen bryter du ihop och är helt osammanhängande-
- eller så låter du bara som en yrande galning.
Men han behöver inte ro det i hamn.
Vi kan stjälpa honom tillsammans.
Det kanske är lika bra att döda er bägge två.
Hej, Kal. Jag tänkte nog att vi skulle ses igen.
Det är därför jag går omkring med de här.
- Känner ni varandra? - Ja, sedan länge.
- Är du inblandad i det här, Clark? - Nej, det är inte som du tror, Lex.
Tack.
Du behöver inte tacka mig, Clark.
Du är delaktig, så jag måste döda dig också.
Tror du att du kan slingra dig undan?
Jag är din vän, Lex. Jag skulle aldrig göra dig illa.
Har du svikit Edge också? Är det därför han gör mos av dig?
Vad får man betala för en judaskyss numera?
Edge...
Jag har haft rätt hela tiden, Clark.
Du är inte ens mänsklig.
Bilen körde på honom i 130 kilometer i timmen.
Han kastade den som om det vore en leksak.
- Såg ni honom? - Vem då?
Han var här alldeles nyss.
- Han var här nyss. Jag svär! - Du ska få all den hjälp du behöver.
Nej... Han var ju där. Titta på bilen!
- Clark! - Han var här alldeles nyss.
Clark!
Hej.
Hur är det med Lex?
- Han mår inte så bra. - Vad tråkigt.
Du ville ju så gärna hjälpa honom.
Läkaren säger att du mår bättre.
- Jag dog nästan, Clark. - Jag vet det.
Jag har alltid trott att du var paranoid.
- Hur då? - Att det är farligt att vara med dig.
Men det är sant. Det gör inget, Clark.
Jag vet att du har sett efter mig.
Men du har rätt. Jag bör nog hålla mig borta ifrån dig.
BELLE REVE SANATORIUM
Dr Foster.
God afton, mr Luthor.
Varför måste alla institutioner stinka av ammoniak?
- Hur är det med Lex? - Medicineringen är kontrollerad nu.
Efter behandlingen har han inget närminne kvar.
Det var väl just det du ville?
Tro inte för ett ögonblick att jag ville ha det så här.
Jag älskar min son mer än livet självt.
Men han ger mig inget val.
Översättning: Christer Lagerkvist www.sdimedia.com