Vær så god, rikmannsgutt.
Ta dem nå.
Neste.
Ser man det. Ditt misfoster!
Det er du som burde være her inne!
Det er du som burde sitte innesperret, ditt misfoster!
Kent. Det er meg. Eric.
Er du blitt truffet av lynet i det siste?
Hyggelig å se deg, Clark. Hils til mine to forrige kjærester.
Gå videre, Ian.
- Du synes å kjenne mange her inne. - Hvor er Lex?
Du får ti minutter.
Lex?
Jeg lurte på om jeg skulle få se deg igjen.
Jeg har villet komme i en måned, men legene sa nei.
- Har du det bra? - Jeg kjenner til hemmeligheten din.
Det er greit. Jeg har ikke sagt et ord til noen.
Hjelp meg vekk herfra. Jeg har sett hva du er i stand til.
Bilen kjørte på deg i 100 km/t, men for deg var den som et leketøy.
- Du får meg lett ut herfra. - Jeg vil det.
Gjør det, da! Pappa slipper meg aldri ut.
Du er vennen min. Vær så snill, hjelp meg.
- Ikke la meg råtne i denne kloakken. - Jeg beklager.
- Hallo der! - Den drittsekken!
Dette tilgir jeg deg aldri, Clark. Aldri!
Redd meg.
Opp og hopp, krølltopp. Det er tid for ni-medisinen.
Opp med deg!
Luthor...
Hva gjør du her, kompis?
Jeg følger deg til rommet ditt igjen. Bare ta det rolig.
Jeg har aldri sett Lex så sint. Han ble helt...
- Gal? - Ikke ta det personlig, Clark.
Det er vanskelig å la være. Han ba meg om å få ham ut.
- Du sa vel nei? - Ja.
Bra.
Ja, kjempebra. Han skadet to vakter da han prøvde å flykte.
- De doper ham der inne. - Det kan vi ikke være sikre på.
Han har hatt psykiske plager før.
- Lionel slipper ham aldri ut. - Man kan ikke bare befri folk.
Du havner i fengsel, og Lex kan fortelle om hemmeligheten din.
- Petie kjenner til den... - Lex er annerledes.
Hemmeligheten din er ikke viktigere enn at Lex har det bra-
- men det er best at du ligger lavt. Du vet ikke om alt som foregår.
Blander du deg inn, kan situasjonen forverre seg.
Du har enda en syk venn, som du ikke har hilst på.
- Lana vil ikke treffe meg. - Hun var bare sjokkert.
Men hun har rett. Jeg utsetter henne for fare. Hun har det best uten meg.
Du, da? Er det best for deg også?
Selv om du kan redde hele verden, må du ta hånd om deg selv også.
Gå og hils på henne.
Bra, Lana, ett skritt til.
Det holder for i dag. Det gjelder deg også, Adam.
- Jeg vet hva jeg klarer. - Du forverrer hele greia.
Lyttet jeg til sånne som deg, ville jeg vært sengeliggende ennå.
- Bra jobbet. - Takk.
- Det gjør vel vondt? - Mer enn du aner.
- Du slipper unna altfor lett. - Unnskyld?
Man må trosse smertene.
Om alle ga etter for smertene, ville landet aldri ha blitt bygd.
Grunnleggernes ben var nok ikke brukket på fire steder.
En kollisjon på heiagjengøvelsen? Ok, på alvor da?
Hvordan havnet du her?
Jeg havnet under hovene på en skremt hest.
Det lyder ikke som noe bra sted.
- Jeg heter Adam. - Lana.
Ok, Lana...
Vi vet begge at du klarer en runde til. La oss se.
Jeg tror ikke det.
Du vet vel ingenting om å kjempe, men her er det en nødvendighet.
Jeg har ikke gått på en måned.
Selvmedlidenhet hjelper deg ikke opp noen trapper.
Er du alltid så ufordragelig?
Ingen er ærlig mot jenter som deg.
Du har vel en kjæreste som beskytter deg, men han er ikke her.
Ingen kan gjøre jobben for deg. Du må kjempe selv. Vi ses.
Hei, Lex.
Du som gjorde så store framskritt.
Det var du som lærte meg å trosse motgangen.
Hadde du tatt medisinen din, ville du gjort det riktig.
Denne institusjonen er ikke motstanderen din, Lex.
- Det er sykdommen som er fienden din. - Men jeg føler meg bedre nå.
Jeg trenger ikke medisinene.
Historien om at du drepte foreldrene dine var en vrangforestilling.
En stund var jeg på vei mot avgrunnen-
- men jeg klarte å komme meg opp igjen.
- Det er ikke relevant lenger. - Hva mener du?
Da fluktforsøket ditt mislyktes-
- ødela du mine forsøk på å få deg utskrevet.
Men jeg er frisk nå, sier jeg jo.
En frisk pasient trenger ikke noe sykehus.
Det smerter å se deg sånn.
Du vet vel at jeg vil deg ditt beste, eller hva?
Det eneste du vil, er å slippe å havne i fengsel.
Du vet at jeg ikke er sinnssyk.
Det er trist å se folk miste forstanden-
- men det er rent tragisk når han tror at han er fullt frisk.
Din jævel!
Det er du som har gjort meg sånn. Det er du som er gal.
Det er du som har gjort meg sånn!
- Ser man det, Ku Klux Van. - Forsvinn, misfostre!
- Pass kjeften. - Vi vet om din etniske rensing.
Jeg vet ikke hva du snakker om.
Du drepte meteor-gærninger, som ender i begynnelsen av jaktsesongen.
Og nå er du innelåst med oss ender.
Vi vil ikke skade deg, vi tre har noe felles.
- Det tviler jeg på. - Vi er her på grunn av Clark Kent.
- Og du vet svakheten hans. - Hvorfor avsløre den for dere?
Vi vil smake på hevnens sødme.
Svekker du ham, befrir jeg oss alle.
- Fikk du Clarks krefter? Hvordan da? - Ved et lynnedslag.
Han tok dem tilbake med et sterkstrømstøt.
- Hvordan kan jeg stole på deg? - Fiendens fiende står på din side.
- Behandlingen føles ikke bra. - Jeg blåser i hva du føler.
Jeg har latt deg medisinere ham i en hel måned-
- men likevel har han hukommelsen i behold, og han har prøvd å rømme!
- Jeg kan ikke sløse bort mer tid nå. - Behandlingen er ustabil.
Det funker sjelden, og halvparten får uhelbredelige hjerneskader.
- Vil du ta den risken? - Man må våge for å vinne.
Det ville vært samvittighetsløst å behandle ham.
Det er ikke første gang. Du har eksperimentert før.
Vi hadde jo en avtale. Hold din del av avtalen.
Begynn behandlingen umiddelbart.
Tenn lyset, Clark. Hvorfor jobber du her så seint?
Jeg vil bevise at Lex ikke trenger å behandles.
Jeg har journalen hans. Dr. Foster doper ham.
Det finnes massevis av grunner til å medisinere ham.
- Dette beviser ingenting. - Nei, men noe må gjøres.
Vi kan vel se på det i morgen tidlig?
Jeg skal hente Lana på veien hjem.
- Hvordan har Lana det? - Hun har hatt det tøft.
- Hun trenger moralsk støtte. - Jeg har sendt henne et kort.
En papirbit for ti spenn er jo et bevis på sann kjærlighet.
Ville hun se meg, ville jeg gå, men nå vil jeg holde løftene mine.
Rapporter alt nytt om Lex.
Vent, Chloe.
Dr. Foster vil at Lex får elektrosjokk.
Er det ikke å ta i?
Jo. Man får som regel hukommelsestap.
Går ikke alt som planlagt, kan Lex bli en grønnsak.
- Når begynner det? - Om et døgn.
- Er det min pakke? - Ja. Hva skal du med dem?
- Skal vi ta og glemme hele greia? - Blir du glad for det, så...
- Fikk du det du ventet på? - Det ligger i esken.
Når Kent kommer tilbake, får han en overraskelse.
- Trenger du hjelp? - Hør nå her...
Jeg er klar. Vi skal late som om vi ikke kjenner hverandre.
La meg bare presentere min bedre halvdel.
Man skal aldri stole på et meteor-misfoster.
- Hva er problemet? - Ingenting. Alt er som det skal.
Er det sånn du vil behandle Lex?
Lex har vrangforestillinger bare fordi du har dopet ham.
Jeg håper at du har bevis for anklagene dine.
Lex' dop kan du nok vri deg unna, men elsjokkbehandlingene?
Det som skjedde Mr. Watkins var uheldig, men saken ble avvist.
- Fordi Lionel Luthor betalte. - Jeg er dessverre opptatt.
Tror du at du slipper Lionel om du forvandler Lex til en grønnsak?
Dette er ditt domene. Hjelp Lex og deg selv.
Dagsaviser, ukeblader, kryssord...
Hva tror du?
Det er kanskje litt vanskelig å bla.
- Hva gjør du når det klør? - Stikk herfra.
Jeg vedder på at du er sugen på å komme herfra.
Hva vil du gjøre om jeg vet hvordan dyr kan rømme fra dyrehagen?
- Spørre hvorfor du fortsatt er her. - Økonomiske grunner.
Jeg må forsvinne, og en ny identitet koster.
Jeg beundrer pågangsmotet ditt-
- men å myrde mine venner for å få pengene mine, var å gå for langt.
Jeg har gjort mine tabber, men jeg føler meg bedre nå.
Jeg er glad på dine vegne. På begges vegne.
Ta nå din lille vogn og prøv å suge penger fra noen andre.
Som du vil.
Hvis hjernen min skulle friteres, ville jeg nok tenke annerledes.
Det blir vanskelig å komme seg fram når ens tær er bøyd.
Skremselstaktikk er et godt forsøk, men den biter ikke på meg.
Biter fakta på deg da?
Du skjønner... Du står nemlig for tur, Mr. Luthor.
- Hvor har du fått den fra? - Jeg vet alt som foregår her.
Vil du ha hjernen i behold, så vet du hvor jeg er.
- Gikk det bra? - Ja, jeg trosser bare smertene.
- Du har byttet treningstid. - Jeg trivdes ikke med folkene.
Jeg var en hyggelig type før i tiden, uten problemer.
Hyggelige typer har som regel flest problemer.
Jeg ville bare be om unnskyldning for at det måtte gå ut over deg.
Jeg ble sint, for at du hadde rett.
Jeg har ikke satset nok.
Det er nok fordi livet mitt blir annerledes når jeg blir frisk igjen.
Jeg vet ikke om jeg klarer det. Du sa aldri hvorfor du var her.
Det er vel åpenbart? God mat og postmoderne innredning.
Nei, hva er det som har skjedd?
Jeg fikk en bjelke over meg på vei inn i et brennende hus.
Jeg tenkte å redde foreldrene mine der inne.
- Jeg beklager virkelig. - Men det skjedde.
Nå gjelder det å gå videre. Så du forstår...
Jeg er nok også litt redd for framtiden.
Jeg overbeviste Foster om å droppe behandlingen.
Er det virkelig bra? Han kjenner jo til hemmeligheten din.
Det er ingen grunn til å la dem gjøre Lex til en grønnsak.
- Du kan ikke stole på ham. - Gi ham en sjanse.
Du gir ham for mange. Tror du det er lett å tie?
Jeg er stadig på vakt.
Jeg veier alltid mine ord, og må ofte glatte over dine forsvinninger.
- Det har du aldri sagt. - Det er ikke det.
Saken er den, at jeg beskytter deg. Det gjør ikke Lex.
- Hva er det, Chloe? - Claire Foster er død.
Bilen hennes hadde kjørt inn i et tre ved vei 54.
Jeg kan se Lionel Luthors usynlige hånd.
Det er best at dere slutter før han gir seg på dere.
Du ville hjelpe til, men det ble bare verre.
- Vi må stoppe behandlingen. - Dr. Foster forsøkte.
Lionel Luthor akter å fullføre behandlingen.
- Lex. - Jeg visste at du ville komme.
Du må ut herfra nå.
Jeg hadde rett hele tida.
Ser man det, det funker jo!
Hvis det ikke hadde vært for deg, Kent-
- ville jeg vært på Harvard nå, med en jente på hver arm.
- Hva faen gjør du med ham? - Han er vår billett ut.
Er det sånn du skal rømme, får du ikke et øre. Clark er min venn.
Velg dine venner litt bedre. Du fikk aldri vite hans hemmelighet.
- Kom, vi stikker. - Nei.
La være!
Ellers hva? De kommer for å fritere deg om fem minutter.
La ham være!
Her har vi ham, akkurat som planlagt.
Nå vil jeg ha styrken tilbake. Du bruker den jo ikke.
Det funker aldri.
Det er strøm nok til å forsørge et lite u-land.
Spar på kreftene, for jeg trenger dem.
Clark! Clark!
- Clark! De har Clark. - Hvordan kom han ut?
Jeg vet ikke, men jeg vil ikke risikere noe.
Sånn, du er nesten framme nå.
Fremme! Det er ikke Mount Everest, men det er en begynnelse.
Det hadde jeg aldri trodd.
Iblant må man se det umulige i hvitøyet.
Mrs. Kent, hvilken overraskelse!
Chloe hadde en deadline, og ba meg kjøre deg hjem.
- Hei. - Hei.
En interessant fysioterapeut.
Hvordan går det med Clark? Jeg fikk kortet hans.
- Beklager at han ikke har hilst på. - Jeg ville ha det sånn.
Jeg vet at det kan være vanskelig å forstå seg på Clark.
Det var aldri hans hensikt å utsette deg for fare.
- Har han sendt deg hit? - Han vet ikke at jeg er her.
- Han ville bli sint, hvis han visste. - Jeg vil at han skal være lykkelig.
Jeg vet det, men du trenger også å være lykkelig.
Takk, Mrs. Kent.
Jeg ber deg, jeg gir deg hva som helst.
Du trenger aldri å arbeide mer.
Det er ikke pengene dine han vil ha.
Han vil at du skal bli frisk, like mye som meg.
- Du lyver. - Nei. Du må være sterk, Lex.
- Løgnhals! Ikke gjør sånn! - Vær sterk nå, vær sterk.
Vær sterk. Jeg beklager. Jeg trodde ikke at det skulle gå så langt.
Et lem med koldbrann kan man amputere-
- men hjernen er dessverre så mye mer kompleks.
- Ikke gjør sånn! - Gjør det.
- Ok, da begynner vi. - Jeg er her.
- Din bedre halvdel, da? - Det er lettere å rømme alene.
Da begynner vi.
- Hva er det som skjer? - Vi har ingen strøm.
- Det må være en kortslutning. - Fiks det, da.
Kjenner du noen forskjell?
Besvarer det spørsmålet?
Føles det ikke råttent å være et vanlig menneske?
Nå skal du betale for mine to år her inne.
- Jeg er ikke ferdig ennå. - De merker snart at vi er borte.
- Det driter vel jeg i. - Vent!
- Vi jobber sammen. Vi er vel venner? - Man har ingen venner her inne.
Hallo der! Er det alt du har å komme med?
Mistet du forstanden da du fikk støtet?
Lurer på hvem som er redd for å bruke sin styrke nå...
- Jeg vet ikke hva som skjedde. - Én gang til.
Det er best å vente til utstyret fungerer.
Gjør det igjen.
Fortell hvor Lex er. Nå!
Lex? Sønnen min?
Nå er det slutt.
Hei. Ser jeg syner? Du har jo ingen krykker!
Tenk hva man kan oppnå når man har pisken over seg.
- Har du det bra? - Ja, ikke la dette skremme deg.
Jeg blir uttørret nå og da.
Dette kan ikke måle seg med dessertene her inne-
- men jeg ville takke for at du var så irriterende.
Det takker man jo ikke nei til!
Så det er på tide å ta farvel?
Selv om fysioterapien er ferdig, kan jeg vel hilse på?
Jeg minner deg bare om noe smertefullt, noe man vil slippe.
Alle må trosse smertene, men kanskje du ikke vil gjøre det?
Lana, jeg skal være oppriktig. Jeg liker deg.
Men noen andre er med i bildet.
Jeg vil ikke havne i klemme.
Det er ingen steder å klemme seg-
- men jeg er ikke klar for et nytt forhold akkurat nå.
Jeg vil ikke være noen etterfølger heller.
- Men jeg vil gjerne være vennen din. - Det høres bra ut.
Bra. Da er vi venner?
Venner.
Lex?
- Clark. - Hvordan har du det?
Glimrende. Jeg føler meg bedre enn noensinne.
Jeg hørte at du hadde hilst på, men at jeg ikke var noen god vert.
Jeg beklager virkelig.
Sa faren din hvorfor du ble innlagt?
Han sa at jeg fikk en psykose, en følge av traumaet på øya.
Jeg er glad for at pappa oppdaget det i tide.
Jeg også.
Er det noe du vil fortelle meg?
Nei. Det er fint at du er tilbake. Velkommen hjem.
En ting glemmer jeg aldri, Clark.
Hva da?
Hvor viktig du er for meg, som venn.
Jeg er lei for det, Clark.
Lex har det bra, og hemmeligheten din forblir hemmelig.
Det må være en liten trøst.
Hvis Lex hadde rett, slapp Lionel unna med drap.
Men du fortalte aldri hva som skjedde.
Det var ingen grunn.
Clark...
Jeg vil ikke at du og Chloe tar opp saken igjen.
Lionel må sone for forbrytelsen sin.
Han skal få betale, men ikke akkurat nå.
Du må innse at det finnes folk som har større makt enn deg.
- Klarer du deg? - Jeg misunner Lex, på sett og vis.
Han virker så fornøyd.
Jeg vil også slette mine tre siste måneder.
De skal visst ha en velkomstfest for Lana på The Talon.
- Du kan vel dra dit? - Du gir deg visst aldri.
Kjærligheten er ubarmhjertig. Kom deg dit nå.
Jeg kjenner til hemmeligheten din. Jeg har ikke avslørt den for noen.
- Hvorfor viser du dette først nå? - Vi har jobbet med lyden i en uke.
Og dette er det beste dere kan oppnå?
Tekst: Siri-Ann Dønnestad Iyuno-SDI Group