Var så god då, rikemanspojken.
Ta dem nu.
Nästa.
Ser man på. Ditt missfoster!
Det är du, som borde vara härinne!
Det är du som borde sitta inspärrad, ditt missfoster!
Kent. Det är jag. Eric.
Har du blivit träffad av blixten på sistone?
Kul att se dig, Clark. Hälsa mina två förra flickvänner.
Rör på påkarna, Ian.
- Du tycks känna många här inne. - Var är Lex?
Du får tio minuter.
Lex?
Jag undrade om jag skulle få se dig igen.
Jag har velat komma sen en månad, men läkarna sa nej.
- Mår du bra? - Jag känner till din hemlighet.
Det är lugnt. Jag har inte sagt ett ord till någon.
Hjälp mig härifrån. Jag har sett vad du är kapabel till.
Bilen körde på dig i 100 km/tim. men för dig var det som en leksak.
- Du får lätt ut mig härifrån. - Jag skulle gärna vilja.
Gör det då! Pappa släpper aldrig ut mig.
Du är min vän. Snälla, hjälp mig...
- Låt mig inte ruttna i denna kloak. - Jag beklagar.
- Hallå där! - Den jäveln!
Det här förlåter jag dig aldrig, Clark. Aldrig!
Aldrig!
Rädda mig.
Upp och hoppa, hårfagre. Det är dags för nio-medicinen.
Upp med dig!
Luthor...
Vad gör du här, kompis?
Jag följer dig till ditt rum igen. Ta det bara lugnt.
Jag har aldrig sett Lex så arg. Han blev helt...
- Galen? - Du får inte ta åt dig, Clark.
Det är svårt att låta bli. Han bad mig frita honom.
- Du sade väl nej? - Ja.
Bra.
Ja, jättebra. Han skadade två vakter när han försökte fly.
- De drogar honom där inne. - Det kan vi inte vara säkra på.
Han har mått psykiskt dåligt förr.
- Lionel släpper aldrig ut honom. - Man kan inte bara frita folk.
Du blir insydd, och Lex kan berätta om din hemlighet.
- Pete känner till den... - Lex är annorlunda.
Din hemlighet är inte viktigare än att Lex mår bra-
- men det är bäst att du ligger lågt. Du vet inte om allt som pågår.
Lägger du dig i, kan situationen förvärras.
Du har en till sjuk vän, som du inte har hälsat på.
- Lana vill inte träffa mig. - Hon var bara chockad.
Men hon har rätt. Jag utsätter henne för fara. Hon har det bäst utan mig.
Du då? Är det bäst för dig också?
Även om du kan rädda hela världen, måste du ta hand om dig själv också.
Gå och hälsa på henne.
Bra, Lana, ett steg till.
Det räcker för i dag. Det gäller även dig, Adam.
- Jag vet vad jag klarar av. - Du förvärrar alltihop.
Lyssnade på såna som dig, vore jag sängliggande än.
- Bra jobbat. - Tack.
- Det gör väl ont? - Mer än du anar.
- Du slipper undan alltför lindrigt. - Förlåt?
Man måste trotsa smärtan.
Gav alla efter för smärtan skulle landet aldrig ha blivit byggt.
Grundarnas ben var nog inte av på fyra ställen.
En kollision på hejaklacksövningen? Okej, på allvar då?
Hur hamnade du här?
Jag hamnade under hovarna på en skrämd häst.
Det låter inte som något bra ställe.
- Jag heter Adam. - Lana.
Okej, Lana...
Vi vet båda att du klarar ett varv till. Låt se nu.
Jag tror inte det.
Du vet väl inget om att kämpa, men här är det ett måste.
Jag har inte gått på en månad.
Självömkan hjälper dig inte upp för några trappor.
Är du alltid så odräglig?
Ingen är ärlig mot tjejer som dig.
Du har väl en kille som skyddar dig, men han är inte här.
Ingen kan göra jobbet åt dig. Du måste kämpa själv. Vi ses.
Hej, Lex.
Du som gjorde så stora framsteg.
Det var du som lärde mig att trotsa motgången.
Hade du tagit din medicin, hade du gjort rätt.
Denna institution är inte din motståndare, Lex.
- Det är sjukdomen som är din fiende. - Men jag mår bättre nu.
Jag behöver inte medicinerna.
Historien om att du dödade dina föräldrar var en vanföreställning.
Ett tag var jag på väg mot avgrunden-
men jag lyckades ta mig upp igen.
- Det är inte relevant längre. - Vad menar du?
När ditt flyktförsök misslyckades-
- förstörde du mina försök att få dig utskriven.
Men jag är frisk nu, säger jag ju.
En frisk patient behöver inget sjukhus.
Det smärtar att se dig så här.
Du vet väl att jag vill dig ditt bästa, eller hur?
Det enda du vill, är att slippa hamna i fängelse.
Du vet, att jag inte är sinnessjuk.
Det är sorgligt att se folk mista förståndet-
- men det är rent tragiskt när han tror att han är fullt frisk.
Din jävel!
Det är du som har gjort mig sådan. Det är du som är galen.
Det är du som har gjort mig sådan!
- Ser man på, Ku Klux Van... - Försvinn, era missfoster!
- Vakta din tunga. - Vi vet om din etniska utrensning.
Jag vet inte vad ni pratar om.
Du betade av meteor-knäppisar, som änder i början av jaktsäsongen.
Och nu är du inlåst med oss ankor.
Vi vill inte skada dig, vi tre har något gemensamt.
- Det tvivlar jag på. - Vi är här på grund av Clark Kent.
- Och du vet hans svaghet. - Varför avslöja den för er?
Vi vill smaka hämndens sötma.
Försvagar du honom, fritar jag oss alla.
- Fick du Clarks krafter? Hur då? - Vid ett blixtnedslag.
Han tog tillbaka dem med en starkströmsstöt.
- Hur kan jag lita på er? - Fiendens fiende står på din sida.
- Behandlingen känns inte bra. - Jag struntar i hur du känner.
Jag har låtit dig medicinera honom i en hel månad-
- men ändå har han minnet i behåll och han har försökt att rymma!
- Jag kan inte slösa mer tid nu. - Behandlingen är drakonisk.
Det funkar sällan, och hälften får obotliga hjärnskador.
- Vill du ta den risken? - Man måste våga för att vinna.
Det vore samvetslöst att behandla honom.
Det är inte första gången. Du har experimenterat förr.
Vi hade ju en överenskommelse. Håll din del av avtalet.
Påbörja behandlingen omedelbart.
Tänd lampan, Clark. Varför jobbar du så här sent?
Jag vill bevisa att Lex inte behöver behandlas.
Jag har hans journal. Dr Foster drogar honom.
Det finns massor av skäl att medicinera honom.
- Det här bevisar ingenting. - Nej, men något måste göras.
Vi kan väl se på det i morgon bitti?
Jag sak hämta Lana på vägen hem.
- Hur mår Lana? - Hon har haft det jobbigt.
- Hon behöver moraliskt stöd. - Jag har skickat henne ett kort.
En pappersbit för tio spänn är ju ett bevis på sann kärlek...
Ville hon se mig, skulle jag gå, men nu vill jag hålla mina löften.
Rapportera allt nytt om Lex.
Vänta, Chloe.
Dr Foster vill att Lex får elchockbehandling.
Är det inte att ta i?
Jo. Man får i regel minnesluckor.
Går allt som planerat, kan Lex bli som ett kolli.
- När börjar det här? - Om ett dygn.
- Är det mitt paket? - Ja. Vad man nu har såna stenar till?
- Ska vi ta och glömma alltihop? - Blir du glad för det, så...
- Fick du det, du väntade på? - Det ligger i asken.
När Kent kommer tillbaka, får han en överraskning.
- Behöver du hjälp? - Hör nu här...
Jag är beredd. Vi ska låtsas att vi inte känner varandra.
Låt mig bara presentera min bättre hälft.
Man ska aldrig lita på ett meteor-missfoster.
- Vad är problemet? - Inget. Allt är som det ska.
Är det så här du vill behandla Lex?
Lex har vanföreställningar bara för att du har drogat honom.
Jag hoppas att du har bevis för dina anklagelser.
Lex droger kan du nog slingra dig ur, men elchockbehandlingarna då?
Det som hände mr Watkins var oturligt, men ärendet lades ned.
- För att Lionel Luthor betalade. - Jag är tyvärr upptagen.
Tror du att du slipper Lionel om du förvandlar Lex till ett kolli?
Det här är din domän. Hjälp Lex och dig själv.
Dagstidningar, veckotidningar, korsord...
Vad tror du?
Det är kanske lite svårt att bläddra.
- Vad gör du, när det kliar? - Stick härifrån.
Jag slår vad om att du är sugen på att komma härifrån.
Vad skulle du göra, om jag visste hur djuren kunde rymma från djurparken?
- Fråga, varför du är kvar här. - Ekonomiska skäl.
Jag måste försvinna, och en ny identitet kostar.
Jag beundrar din framåtanda-
- men att mörda mina vänner för att få mina pengar, var att gå för långt.
Jag har gjort mina misstag, men jag mår bättre nu.
Jag är glad å dina vägnar. Å bådas vägnar.
Ta nu din lilla vagn och försök suga pengar ur nån annan.
Som du vill.
Om min hjärna skulle friteras, skulle jag nog tänka annorlunda.
Det blir svårt att ta sig fram när ens tår är inåtböjda.
Skrämseltaktik i all ära, men den biter inte på mig.
Biter fakta på dig då?
Du förstår... Du står nämligen på tur, mr Luthor.
- Var har du fått den där? - Jag vet allt som pågår här.
Vill du ha hjärnan i behåll, så vet du var jag finns.
- Gick det bra? - Ja, jag trotsar bara smärtan.
- Du har bytt träningstid. - Jag trivdes inte med umgänget.
Jag var en trevlig typ förr i tiden, utan problem.
Trevliga typer har i regel flest problem.
Jag ville bara be om ursäkt för att det fick gå ut över dig.
Jag blev arg, för att du hade rätt.
Jag har inte satsat tillräckligt.
Det är nog för att mitt liv blir annorlunda när jag blir frisk igen.
Jag vet inte om jag klarar det. Du sa aldrig varför du var här.
Det är väl uppenbart? God mat och postmodern inredning...
Nej, vad är det som har hänt?
Jag fick en bjälke över mig på väg in i ett brinnande hus.
Jag tänkte rädda mina föräldrar där inne.
- Jag beklagar verkligen. - Men det hände.
Nu gäller det att gå vidare. Så du förstår...
Jag är nog också lite rädd för framtiden.
Jag övertygade Foster om att slopa behandlingen.
Är det verkligen bra? Han känner ju till din hemlighet.
Det är inget skäl att låta dem göra Lex till en grönsak.
- Du kan inte lita på honom. - Ge honom en chans.
Du ger honom för många. Tror du, det är lätt att tiga?
Jag är ständigt på min vakt.
Jag väger alltid mina ord, och får ofta släta över dina försvinnanden.
- Det har du aldrig sagt. - Det är inte det.
Saken är den, att jag skyddar dig. Det gör inte Lex.
- Vad är det, Chloe? - Claire Foster är död.
Hennes bil hade kört in i ett träd vid väg 54.
Jag kan skönja Lionel Luthors osynliga hand.
Det är bäst att ni slutar innan han ger sig på er.
Du ville hjälpa till, men det blev bara värre.
- Vi måste stoppa behandlingen. - Dr Foster försökte.
Lionel Luthor tänker fullfölja behandlingen.
- Lex. - Jag visste att du skulle komma.
Du måste ut härifrån nu.
Jag hade rätt hela tiden.
Ser man på, det funkar ju!
Om det inte vore för dig, Kent-
- skulle jag vara på Harvard nu, med en tjej på varje arm.
- Vad fan gör du med honom? - Han är vår biljett ut.
Är det så du ska rymma får du inte ett öre. Clark är min vän.
Välj dina vänner lite bättre. Du fick aldrig veta hans hemlighet.
- Kom, vi sticker. - Nej.
Låt bli!
Annars vad då? De kommer för att fritera dig om fem minuter.
Låt honom vara!
Här har vi honom, precis som planerat.
Nu vill jag ha styrkan tillbaka. Du verkar ju inte använda den.
Det funkar aldrig.
Det finns ström nog till att försörja att helt litet u-land.
Spara på krafterna, för jag behöver dem.
Clark! Clark!
- Clark! - De har Clark. - Hur kom han ut?
Jag vet inte, men jag vill inte riskera något.
Så, du är nästan framme nu.
Klart! Det är inte Mount Everest, men det är en början.
Det hade jag aldrig trott.
Ibland måste man se omöjligheten i vitögat.
Mrs Kent, vilken överraskning!
Chloe hade en deadline, och bad mig köra hem dig.
- Hej. - Hej.
En intressant sjukgymnast.
Hur är det med Clark? Jag fick hans kort.
- Beklagar att han inte har hälsat på. - Jag ville ha det så.
Jag vet att det kan vara svårt att förstå sig på Clark.
Det var aldrig hans avsikt att utsätta dig för fara.
- Har han skickat hit dig? - Han vet inte att jag är här.
- Han skulle bli arg, om han visste. - Jag vill att han ska vara lycklig.
Jag vet, men du behöver också må bra.
Tack, mrs Kent.
Jag ber dig, jag ger dig vad som helst.
Du behöver aldrig arbeta mer.
Det är inte dina pengar han vill ha.
Han vill att du ska bli frisk, lika mycket som jag.
- Du ljuger. - Nej. Du måste vara stark, Lex.
- Lögnhals! Gör inte så här! - Var stark nu, var stark.
Var stark. Jag är ledsen. Jag trodde inte att det skulle gå så långt.
En gangrenös lem kan man låta amputera-
- men hjärnan är tyvärr så mycket mer komplex.
- Gör inte så här! - Gör det.
- Okej, då börjar vi. - Jag är här.
- Din bättre hälft då? - Det är lättare att rymma ensam.
Då börjar vi.
- Vad är det som händer? - Vi har ingen ström.
- Det måste vara en kortslutning. - Fixa det då.
Känner du någon skillnad?
Besvarar det din fråga?
Visst känns det ruttet att vara en vanlig människa?
Nu ska du betala för mina två år här inne.
- Jag är inte färdig än. - De märker snart att vi är borta.
- Det skiter väl jag i. - Vänta!
- Vi jobbar ihop. Vi är väl vänner? - Man har inga vänner här inne.
Hallå där! Är det allt du har att komma med?
Tappade du förståndet när du fick din stöt?
Undrar vem som är rädd att använda sin styrka nu...
- Jag vet inte vad som hände. - En gång till.
Det är bäst att vänta tills utrustningen fungerar.
Gör om det.
Berätta var Lex är. Nu!
Lex? Min son?
Nu är det slut.
Hej. Ser jag i syne? Du har ju inga kryckor!
Tänk, vad man kan åstadkomma, när man har piskan över sig.
- Mår du bra? - Ja, låt inte det här skrämma dig.
Jag blir uttorkad då och då.
Det här kan inte mäta sig med efterrätterna här inne-
- men jag ville tacka för att du var så irriterande.
Det tackar man ju inte nej till!
Så det är dags att ta farväl?
Även om sjukgymnastiken är slut, kan jag väl hälsa på?
Jag påminner dig bara om något smärtsamt, något man vill slippa.
Alla måste trotsa smärtan, men du kanske inte vill göra det?
Lana, jag ska vara uppriktig. Jag gillar dig.
Men nån annan finns med i bilden...
Jag vill inte hamna i kläm.
Det finns ingenstans att klämma sig-
- men jag är inte redo för ett nytt förhållande just nu.
Jag vill inte vara någon ersättare heller.
- Men jag vill gärna vara din vän. - Det låter bra.
Bra. Då är vi vänner?
Vänner.
Lex?
- Clark. - Hur mår du?
Lysande. Jag mår bättre än någonsin.
Jag hörde att du hade hälsat på, men att jag inte var någon bra värd.
Jag beklagar verkligen.
Sa din pappa, varför du blev inlagd?
Han sa, att jag fick en psykos, en följd av traumat på ön.
Jag är glad att pappa upptäckte det i tid.
Jag också.
Är det något du vill berätta för mig?
Nej. Det är skönt att du är tillbaka. Välkommen hem.
En sak glömmer jag aldrig, Clark.
Vad då?
Hur viktig du är för mig, som vän.
Jag är ledsen, Clark.
Lex mår bra, och din hemlighet förblir hemlig.
Det måste vara en liten tröst i alla fall.
Om Lex hade rätt, kom Lionel undan med mord.
Men du berättade aldrig, vad som hände.
Det fanns ingen anledning.
Clark...
Jag vill inte att du och Chloe tar upp fallet igen.
Lionel måste sona sitt brott.
Han ska få betala, men inte just nu.
Du måste inse att det finns folk, som har större makt än du.
- Klarar du dig? - Jag avundas Lex, på sätt och vis.
Han verkar så nöjd.
Jag skulle gärna radera mina tre senaste månader också.
De ska visst ha en välkomstfest för Lana på The Talon.
- Du kan väl åka dit? - Du ger dig visst aldrig.
Kärleken är obarmhärtig. Pallra dig dit nu.
Jag känner till din hemlighet. Jag har inte avslöjat den för någon.
- Varför visar du detta först nu? - Vi har jobbat med ljudet i en vecka.
Och det här är det bästa ni kan åstadkomma?
Text: Christer Lagerkvist www.sdimedia.com