Letar du efter nåt särskilt?
Mamma fyller snart år.
Hur mår du?
Jag försöker ännu få bort smaken av sjukhusjello...
Men benet känns bättre.
Jag tänkte hälsa på, men...
Det gör inget, jag förstår.
Jag måste gå...
- Ska vi verkligen göra det? - Ingen kommer ens att märka dig...
Du krossar, jag tar, klart.
Senast Martha var här provade hon de här.
Provade hon något som inte kostar fyrsiffrigt?
Jag fick just in lite enklare smycken från en lokal tillverkare.
Direkt från rymden...
Tack, jag får leta vidare.
Stå still!
Rör dig inte ur fläcken. Polisen är på väg.
- Gick det bra, Clark? - Lana?
Mina ögon... Jag ser inget.
Sätt dig...
- Vi måste göra nåt, Jonathan. - Jag vet... Men vad?
Näthinnorna skadades av värmevågen.
- Läkaren var ju förvirrad... - Du satte handklovar på honom.
Senast vi litade på en läkare sålde hon hans blod till Luthor.
Clark har förlorat synen. Vi måste riskera hans hemlighet.
Den här gången har hans krafter skadat honom själv.
Vi måste tänka igenom det hela.
Har jag nåt att säga till om?
Självklart.
Det är nog bara en tidsfråga innan jag återhämtat mig.
- Det kan vara permanent... - Många går igenom det här varje dag.
Vad kan hända? Att jag kliver genom en vägg i skolan?
Alla stirrar, va?
De gillar dina solglasögon.
Vänta... Låt mig hjälpa.
Jag har kunnat kombinationen sedan trean...
Killen hamnade i mammas domstolsdiarium.
Jag tror inte att domare Ross kommer att vara mild.
Clark...
- Är du redan tillbaka? - Jag ska bara plocka upp lite grejer.
Om du behöver nåt... Anteckningar, skrivhjälp...
En sak olyckan lärde mig...
...är att man inte klarar sånt här på egen hand.
Att jag är blind förändrar ingenting mellan oss.
Jag erbjöd bara hjälp... Jag ska inte göra om misstaget.
Den som sa att ensamhet gör hjärtat mer benäget...
...kan inte ha träffat er två.
- Vad är det, Clark? - Hör du inte?
- Chloe? - Hon är inte här.
Jag hör henne.
Jag är i skolan, jag kan inte prata nu.
Jag har slutat. Nån kan höra mig...
Hur kan du ens ringa mig?
Jag tänker inte studera Clark mer.
Jaså? Jag vill minnas en reporter som var så angelägen...
...om att få jobb på Daily Planet. Vilket jag erbjöd på ett villkor.
Du har fått den information jag har, mr Luthor.
Du måste betrakta honom som ett fortgående studieobjekt.
Väcktes inte din journalistiska iver när du fick höra om hans blindhet?
Med tanke på att alla andra på plats behandlas för hörseltrauman?
Du får hitta nån annan. Jag har släppt det.
Vad tänker du göra istället? Springa till Lex?
Lex lider av en allvarlig mental störning...
Han har som en spricka i sitt fundament.
Han klarar inte den minsta press.
Så vi ska låta Lex fortsätta att vässa sina pennor.
Jag vill ha en färdig redogörelse om Clark Kent...
Vad är det som händer, Clark?
Nånting är inte som det ska. Kör hem mig.
Kommer alla ljuden på samma gång?
Som en stereo på högsta volym... Alla ljud förstärktes.
Sedan blev det tyst igen.
Med tanke på din förmåga vet vi inte hur dina sinnen ska utvecklas.
Det kan ha varit en engångshändelse. Eller kompensation för synbristen...
Ljuden var så höga. Jag visste inte varifrån de kom.
Och Chole och Lionel...
Vad är det med dem?
De pratade om mig i telefon. Och det var nog inte första gången.
- Hej... - Lex, kul att se dig.
Jag måste fylla i några papper till Clarks rektor.
Jag vet inte vad jag ska säga.
Vad sägs om "hej"? Jag är fortfarande samma Clark.
När pappa förlorade synen...
...kontaktade jag några av världens bästa ögonläkare.
Säg bara till...
Jag uppskattar det, men det här går inte att bota.
Jag vill inte prata om det... Jag hör hela tiden folks oro.
Lita på mig... Jag vet hur det känns.
Det finns en nästan medeltida misstänksamhet...
...mot dem som övervinner mental sjukdom.
Jag kan bara slippa antydningarna genom att visa vad jag går för.
Hur ska du göra det?
Jag återvänder till LuthorCorp. Pappa har gett mig tillbaka jobbet.
Tror du han menar allvar, Lex?
Varför frågar du det? Vet du nåt?
Jag hörde att jobbet är en bluff. Han tror inte att du är frisk.
Tror han att jag bara ska rulla tummarna?
Han sa "vässa pennor".
Var har du hört det här?
Det spelar ingen roll. Det viktiga är...
...att du är försiktig.
Hej, raring.
Vi borde kanske hyra in hjälp, Jonathan.
Du ser utarbetad ut.
Vi klarar oss knappt som det är.
Det blir inte lättare om du hamnar på sjukhus.
Jag klarar mig, jag måste bara hämta andan.
Vad gör du?
Handikappsanmälan... För att ge Clark specialundervisning.
Hans studierådgivare sa att han kan fortsätta som vanligt.
Hans liv har förändrats. Liksom ditt. Men ni vägrar medge det.
Ni tror ni klarar allt på egen hand, men det gör ni inte längre.
Du behöver lära dig ta emot hjälp. Han också.
Jag fick ett brev från mitt försäkringsbolag...
Min sjukhusräkning har tydligen betalats.
Vem har sagt att alla försäkringsbolag är onda?
Det var inte ditt fel, det var mitt. Jag knuffade in dig.
- Lex, du var... - ...galen?
...inte ditt vanliga jag.
Du försökte bara hjälpa mig...
Jag är uppriktigt ledsen.
Inte för att jag inte uppskattar dina stora gester...
...men du kunde bara kommit förbi och sagt hej.
De stora gesterna har alltid varit enklare.
Jag är ledsen att jag inte fanns där men du hade ju Clark.
Nej, det hade jag inte...
Vi bestämde att det enda sättet att sluta såra varandra...
...var att sluta ses.
Men han kan nog behöva ditt stöd nu.
Den tuffa utsidan är bara spel.
Jag försökte...
...men min närvaro gör honom nog inte lyckligare.
Förresten... Vem är Adam?
Jag såg bland räkningarna att du skickat honom fruktkorgar.
- Jag ska betala tillbaka pengarna. - Du har inte svarat.
En vän jag fick under fysioterpin.
- Måste ha gjort ett starkt intryck... - Ja.
Hör av dig.
Clark?
Chloe...
Jag hatar klichéer, men om jag kan göra nåt...
Jag klarar mig.
Du har inte kommit bara för att kolla in den blinde...
Jag har ett ärende...
Har du sett Pete?
Jag är ledsen...
Vi skulle ha träffats i morse för att jobba på min kolumn.
Den som Lionel Luthor hjälpte dig att få?
Vad menar du?
Jag må ha förlorat synen, men saker har blivit tydligare.
Hur länge har ni studerat mig?
Sedan förra våren. Dagen efter Lexs bröllop.
När du såg mig och Lana ihop... Är det därför du gjort det?
Din tystnad är bedövande.
- Vad har du sagt? - Inget som han inte redan visste.
- Vad ger han dig, då? - Inget.
Tro det eller inte, men jag försökte hjälpa dig.
Jag försökte förstå varför han är så fascinerad av dig.
Och så fick The Torch några datorer och du en kolumn på köpet?
Du som alltid anklagade mig för hemlighetsmakeri...
Jag...
Jag hade det jobbigt och gav efter.
Jag har försökt dra mig ur, men såna som Lionel Luthor släpper inte taget.
Jag trodde du om nån skulle förstå att man kan fatta ett dåligt beslut.
Men jag antar att jag hade fel.
Clark!
Dina föräldrar är i stånd att efterlysa dig.
- Hur har du tagit dig hit? - Jag gick.
Jag menade inte att skrämma dem men jag orkade inte med alla ljud.
Jag har blivit den mest otrolige tjuvlyssnare...
- Följde nån efter dig? - Nej.
Varför frågar du det?
Ross! In i bilen!
Vad pågår, Pete?
Jag sa åt dig att sätta dig i bilen!
Vem är det?
Vad pågår?
Pete!
- Fann de inget vid bilen? - Inget användbart.
Det var samma ljud som i smyckesbutiken...
Jag förstår, men att er son hört nåt hjälper oss inte mycket.
Jo, det innebär att Masterson har en medbrottsling.
I en stad med 45 000 invånare gör det inte saker enklare.
Du borde vara hemma ifall att de kontaktar er om en lösensumma.
De ringde just...
- Mår Pete bra? - Än så länge.
Vad vill de ha?
Mastersons domstolsförhandling inleds i morgon.
Hans advokat kommer föreslå att fallet läggs ner...
Om jag inte godtar förslaget dödar de min son.
Herregud...
Clark! Vad håller du på med?
Jag försöker fokusera min hörsel.
Om jag inte lyckas kan jag inte rädda Pete.
Clark...
- ...domare Ross var här. - Jag vet. Jag hörde.
Att spela med på deras villkor duger inte.
De kommer att döda Pete. Jag måste fokusera mig.
Okej, då sätter vi fart.
Försök höra din fars röst.
Koncentrera dig, Clark...
Koncentrera dig på min röst.
Pappa...
Det gick bra. Jag kunde höra dig.
Bra, jag viskade knappt.
Vi fortsätter.
Fokusera dig, Clark. Fokusera dig på min röst.
Hör du mig?
Bra.
Lex?
Jag har tyvärr inte mycket tid... Vad ville du prata om?
När jag släpptes från anstalten tog du emot mig med öppna armar.
Jag borde ha vetat bättre än att ha litat på dina löften.
Vad pratar vi om?
Förnedring.
Det sägs att mitt nya jobb här består av en titel, inget mer...
Jag har alltid velat ha dig här.
För att göra vad? Vässa pennor?
Lex... Lyssna nu.
Om du trodde att du bara kan sätta mig bakom ett skrivbord...
...så begår du ett stort misstag. Men mina källor kan ju ha fel.
Det är sant... Jag har varit besviken på dig.
- Men det har jag också sagt. - Till dem som vill höra.
Så jag får helt enkelt visa vad jag går för, inte sant?
Det måste vi dagligen göra.
Det har jag lärt mig att leva med. Det hoppas jag du också ska göra.
Lex...
Om nån försöker driva oss isär, nån vi känner...
...så är det att se som ett svek.
Vem har sagt det här?
Vem pratade du med?
Jag är orolig att nåt har hänt Pete. Vi har letat överallt.
Jag tänkte att vi skulle uppdatera oss lite.
Jag är strax tillbaka.
- Det gick fort. - Din pappa sa att du var här.
Tänkte att du nog vill ha sällskap.
- Men om du inte vill ha det... - Snälla stanna.
Om i morse...
- Det är okej, du var upprörd. - Nej, det är inte okej.
Jag har skjutit ifrån mig människor.
Sanningen är att jag saknar dig.
Men jag förstår varför du inte vill ha mig.
Jag var sårad och rädd.
Jag överreagerade, Clark.
Som jag behandlat dig är det konstigt att du inte dragit dig ur tidigare.
Du hade dina skäl...
Jag kanske inte har det längre.
- Vad försöker du säga? - Att mitt liv är annorlunda nu.
Och att jag insett att jag inte vill vara ensam.
Clark... du är inte ensam.
Jag borde gå tillbaka in.
Vad är det som låter, Lana?
Bärgningsbilen?
Det är samma ljud som när Pete...
- Vad pågår, Clark? - Hämta min pappa, Lana.
- Hjälp! - Pete?
Pete!
Clark?
- Hjälp mig, Clark! - Håll klaffen!
Pete? Var är du?
Jag är tillbaka!
Pete!
- Har det blivit bättre? - Lite. Det är fortfarande suddigt.
- Och dina andra förmågor? - Röntgen- och värmesynen är borta.
Värmen från facklan måste ha löst upp ärrvävnaden.
- Pete är ännu inte fri. - Han kan vara varsomhelst.
Jag tänker inte bara sitta här.
Okej, men först har vi ett annat ställe att besöka.
Kom, Clark.
De är jättefina.
Vad har du för plan?
Mastersons rättegång börjar om en timme.
Om mrs Ross släpper honom, följer jag efter.
Det är min enda chans.
Har det gett några resultat?
Okej, försök igen.
Hur lång tid kommer det att ta?
Okej, ring när du är färdig.
Jag antar att det är nu jag harklar mig...
Jag har ingen ny information.
Hade jag haft det hade jag gärna mejlat den...
- Innan eller efter du pratat med Lex? - Vad pratar du om?
Dina slingrande undanflykter fungerar kanske på skolbiblioteket...
...men här spelar du i en annan liga.
Vad handlar det här om?
Vi trodde vi hade en privat konversation...
Döm om min förvåning när Lex konfronterade mig.
Du fick mig tro att du inte längre hade kontakt med Lex.
Det har jag inte... Men tack för förolämpningen.
- Ursäkta mig, jag har en deadline. - Inte längre.
Din kolumn har tagits bort.
Va?
Okej, så här gör vi...
Säg vad du sagt till Lex så låter vi saken vara.
Jag är inte hans källa.
Du kan lägga ner min kolumn, det är inte det enda jag jobbar på.
Jag kan sälja dem en story om en miljardär...
...med ett överdrivet intresse för en bondpojke från Kansas.
Hotar du mig?
Jag skulle vara försiktig, miss Sullivan.
Jag kan vara vad jag vill. Jag arbetar inte längre för dig.
Domare, vi har folk som letar, men tiden börjar ta slut.
Att släppa Masterson går emot allt jag tror på.
Men om jag inte gör det, dödar de min son.
Se på honom... Han vet att han vunnit.
- Vad tänker du göra? - Be.
Hallå...
Nathan. Allt är klart.
Jag borde vara härifrån om tjugo minuter.
- Vad vill du att jag ska göra? - Gör dig av med grabben.
Sedan möts vi i Metropolis.
Ross är snart inte mer än en livlös klump.
Pete!
- Jobbar du här? - Vad i helsike gör du här?
- Var är Pete? - Snart spelar det ingen roll.
Hjälp mig! Hör nån mig?
Hjälp!
- Pete! Gick det bra? - Clark...
Så drog jag mig ur packaren...
- Det är det modigaste jag hört om. - Annars hade jag varit burkskinka.
Jag är glad att du klarade dig. Ring mig.
Det ska jag...
Jag kommer nog att få höra det här många gånger...
Vad kan jag säga? Tjejerna tycker om en hjälte.
Hoppas du inte har nåt emot att jag tänjer på sanningen.
Efter allt du gjort för mig är det det minsta jag kan göra.
- Vad är det? - Jag behöver nog nya glasögon.
- Hej... - Chloe!
- Jag är redo för intervjun... - En annan gång.
Skönt att se att du mår bättre.
Chloe! Vad står på?
Jag har blivit av med min kolumn.
- Varför? - De lät mig inte direkt veta...
Och min pappa blev i morse av med sitt jobb på LuthorCorp...
Han har ju jobbat där i åratal.
Fråga Lex, det var hans beslut.
Clark... Jag hörde om ditt mirakulösa tillfrisknande.
Jag hörde att du avskedat Chloes pappa i dag.
Tydligen skötte han inte jobbet.
Han har jobbat här i åratal, det kan ruinera familjen.
Min far tror det var han som spred rykten om mig.
Chloe måste ha hört skvallret och berättat för dig.
Det handlar om att dra gränser. Idag vann min far.
- Och Chloes pappa förlorade. - Kriget har just börjat.
Och jag har alla fördelar. Han tror att jag är svag.
Jag trodde du skulle bli lättad.
- Varför skulle jag bli det? - För genom att göra det här...
...kunde jag hålla dig utanför.
Du verkar vara tillbaka.
Hej, Lana...
Jag är glad över att se dig.
Jag ville prata om det som hände häromdagen...
Jag gick för långt.
- Jag kände mig sårbar, men... - Clark.
Jag drog undan handen...
...för att jag har träffat nån.
Och jag är inte säker på mina känslor för honom.
Eftersom du berättar om honom vet du nog redan.
Kanske det...
Jag ville inte att du skulle få höra från nån annan...
Jag förstår.
Jag borde bege mig tillbaka.
Lana...
Tack för att du är ärlig.
Det är det enda sättet för oss att fungera...
Text: Joakim Troué www.sdimedia.com