Bra sprunget. Glöm inte att stretcha.
Mr Altman...
Är det nånting jag kan göra?
Ingen kan göra nånting nu.
Hon älskade den här årstiden.
Vilken fart du hade! Jag är en av dem du sprang förbi.
- Jag heter Lana. - Jordan Cross. Jag är ny.
- Förlåt. - Ingen fara, det finns mer.
Bra jobbat! Vill du gå med i...
Hur är det med dig?
Jordan! Den storögda minen avslöjade dig. Jag heter Clark.
Jaha, min fadder...
De sa att du stack från gympan.
Jag måste vänja mig, jag har undervisats hemma.
Alla nya elever får en fadder. Jag ska visa dig allt.
Får jag kolla med min pappa?
Visst.
Det har hänt igen, eller hur?
Jag vet att du vill göra det här, men jag tror att det är ett misstag.
Nej, inte i dag...
Inte i dag!
- Hur gick det, mr Altman? - Varför hindrade du mig?!
Jag vill vara med min lilla flicka.
Det är mitt fel att min dotter är död.
Megan, frågar du om mr Altman får ta emot besökare?
- Hur mår mr Altman? - De vill göra en psykbedömning.
Jag visste inte att ni kände mr Altman.
Hans dotter var hejaklacksledare med oss på Junior High.
Mr Altman tog hennes olycka hårt.
- Blev hon påkörd? - På väg hem från avslutningsfesten.
Läkarna sa att hon aldrig skulle vakna...
...men mr Altman hoppades på ett mirakel.
- Som aldrig inträffade... - Han stängde av respiratorn.
Det måste ha varit fruktansvärt.
Det är svårt när man klandrar sig själv.
Jag måste gå.
Om jag kunde ändra den kvällen, skulle jag det.
Jag minns inte varför Julia och jag bråkade.
Megan, gör inte så här.
Julia gick hem den kvällen för att hon var arg på mig.
Om jag bara hade hindrat henne...
Vi visste inte vad som skulle hända. Du kan inte ta på dig skulden.
Jag borde ha sagt det till honom.
Han är drogad. Jag vet inte ens om han hör dig.
Kom, så går vi.
Jag är så ledsen.
- Det är bara jag. - Hej...
Förlåt att jag stack i går.
Mr Altman hade tur. Synd att min pappa såg det.
Säg att det sällan händer nåt här.
Mina föräldrar är också överbeskyddande. Hur är det?
Bra. Jag gillar inte när man tar i mig, bara.
Du hade samma min precis innan mr Altman hoppade ut framför bilen.
Som om du visste att han skulle göra nåt.
Jag behöver lite frisk luft.
Hej då.
Det gör ont! Det bränns!
Hur är det, Adam?
- Vakna! - Ta bort det!
Lana... Vad hände? Hur gick det?
Bra. Du hade världens mardröm.
Antagligen...
Vill du prata?
Nej, helst inte.
Jag klär på mig och städar upp.
Clark! Vi letade efter dig. Vem ska berätta...?
- Vill du höra om Lanas gäst? - Nej.
- Är du inte intresserad? - Jag har inte med det att göra.
Lana och jag är vänner, så jag tänker inte bråka om Adam.
- Clark är visst storsint... - Jag är en Adam-fri zon.
Nu när vi har klarat av skvallret, vad ska vi då prata om?
- Vet ni nåt om Jordan Cross? - Han som inte pallar kontakt?
Han måste ha gjort intryck... Han fick en föraning om mr Altman.
- Vad får dig att tro det? - Det är bara en känsla.
- Det kanske Jordan också fick. - Föraningar kan vara intuition.
Altman kanske såg konstig ut.
Men vi borde nog kolla upp det.
Tacka inte. Det är kul att vara som Woodward och Bernstein igen.
- Kom in, Lana. - Det var viktigt. Är nåt på tok?
Det vet du bättre än jag. Det inträffade visst en incident i går.
Dina grannar hörde din inneboende skrika.
"Incident" är nog att ta i. Adam drömde mardrömmar, bara.
Vore det första gången, hade jag hållit med.
Jag kan läsa en faktura. Få se...
Reparation av sönderslagna fönster, ersatta möbler...
Varför har du inte berättat det?
- Du kunde ha fått fel intryck. - Adam beter sig ganska konstigt.
När man precis har gjort slut är man lättpåverkad.
Det är inte personligt. Adam har varit till stor hjälp.
Några mardrömmar får man stå ut med.
Du bestämmer-
- men du borde fråga dig hur mycket du vet om din nya vän.
- Jag har hittat nåt. - Jag också.
Jag fick just en rejäl påminnelse om verkligheten med Ad...
- Håller du på med Jordan? - Jag hittade det här på databasen.
Som liten förutspådde han att nån skulle dö i en bergochdalbana.
En av vagnarna lossnade.
Och dödade kvinnan bredvid honom i kön.
Mr Altman var inte Jordans första föraning.
Jordan föddes under meteorregnet.
Jag kollade upp allting om "Cross".
Hans mor dog strax efter att han föddes, träffad av en meteor...
- Ett liv tar slut, ett annat börjar. - Det måste vara kopplingen.
Lägg till lite meteorstenar, så har du rena John Edward-prylen.
- Det här verkar inte bra. - Det är Jordan!
- Sluta! - Jag försöker hjälpa dig.
Låt mig bara följa dig hem. Det är inte som du tror!
Låt mig vara!
- Vad är det? - Jag måste hjälpa henne!
- Vad kommer att hända? - Hon dör. Förstår du inte?
Hon kommer att dö.
Vänta, Jordan!
Pappa hade rätt. Jag borde aldrig ha börjat i skolan.
Jag tror dig. Du såg nånting när du rörde vid Megan, eller hur?
- Jag vet inte vad du menar. - En föraning.
Jag känner till bergochdalbanan. Vad såg du när du rörde vid Megan?
Jag såg eld och rök... Megan skrek.
Hon kunde inte andas. Jag var tvungen att varna henne.
Vi kanske hinner.
Megans hus ligger precis runt hörnet.
Hur ser synerna ut?
Det är svårt att förklara. Det är som om nån drar bort en gardin-
- så att jag precis hinner se när de dör.
- Har du kunnat hindra det nån gång? - Aldrig.
Pappa och jag ringde polisen, ambulansen, bad folk att lyssna-
men synerna blev alltid verklighet.
- Du visste vad mr Altman skulle göra. - Men han överlevde.
Tack vare dig. Hur gjorde du?
Jag fick en vision av dig när du tog tag i mig i korridoren.
- Vad såg du? - Du har inget slut.
Det är som om du lever i evighet.
- Du tar fel, Jordan. - Nej.
Det kanske var därför du kunde rädda mr Altman.
Du kanske kan rädda Megan också.
- Mr Kent, i vanlig ordning. - Vad har hänt?
Vi har hittat Megan Calders övergivna bil. Det fanns tecken på strid.
Är det du som är Jordan Cross?
Du bråkade viss med miss Calder i dag.
- Det var inte nåt allvarligt. - I det här läget är allt allvarligt.
Vi ska nog ha en liten pratstund.
- Lite väl tidigt för en andra kaffe. - Jag behöver prata med dig.
- Är Adam här? - Jag har inte sett till honom.
Är allt som det ska?
Det är inte roligt att vara reporter i dag.
Jag vet att du har umgåtts mycket med Adam, men...
Vad är det, Chloe?
Det sägs att även vilden förtrollas av musik.
Räkna inte med det.
- Spelar du? - Jag har aldrig haft tålamod.
Mina föräldrar skulle ha dödat för ett sånt här piano.
- Jag fick ett begagnat piano. - Det har inte skadat ditt spel.
Det är ett av Rachmaninovs svåraste stycken.
Du bjöd inte hit mig för att diskutera musikteori.
- Jag ville träffa dig. - Jag köper en ny lampa.
Det är ditt beteende som bekymrar mig.
- Lana är min vän. - Vi bryr oss om Lana båda två.
- Vad är det här? - Ditt färgstarka förflutna.
Mina betyg... De är hemliga.
De är exemplariska - genomgående högsta betyg.
- Jag var bra i skolan. - Jag har pratat med dina lärare.
De sa "en duktig elev" och "rena nöjet att undervisa".
- Det är trevligt att vara uppskattad. - Det märkliga är...
Alla sa exakt samma sak, som om de hade lärt sig vad de skulle säga.
Oroa dig inte, jag fortsätter att kolla.
Alla har fläckar i sitt förflutna.
Jordan! Är allt som det ska?
Jag fick en syn och försökte hjälpa. Det är ingen fara, Clark vet.
- Sätt dig i bilen. - Pappa...
Jordan.
- Ursäkta mig. - Mr Cross...
Jordan vill gå kvar i skolan. Ger ni honom en chans till?
Tack för din omtanke, men Jordan är speciell.
Är han hemma, kan jag skydda honom.
Herregud. Jordan!
Jordan!
Jag fick ditt meddelande. Skolan är faktiskt slut.
Jag var på The Torch och gjorde lite efterforskningar.
Det här är svårt att fråga... Nån hittade din nål i en papperskorg.
- Det var ingen fråga. - Jag vill hellre fria än fälla.
Har du diabetes? Tar du medicin?
Det hade ju förklarat saken-
- men diabetiker lämnar nålen hos skolsköterskan.
- Jag anklagar dig inte för nåt. - Jo. Du tror att jag knarkar.
Du litar inte på mig. Det har du aldrig gjort.
Du sa att du alltid skulle vara ärlig. Varför är du inte ärlig nu?
Om du inte är osäker, så lämnar jag dig i fred.
Adam!
- Jordan... Hur är det? - Bra.
- Vad gör du här? - Gömmer mig för min pappa.
Det hjälper inte rymma.
- Det har förändrats. - Vad är det?
Du får inte gå härifrån. Nånting hemskt kommer att hända.
- Vi måste hitta Clark. - Vad gör du?!
Adam?
Hallå?
- Jag trodde inbrott var olagligt. - Detsamma.
Jag äger det här stället. Är du osäker på Lanas nya kompis?
Det är väl ganska uppenbart. Varför är du ute och smyger, då?
Rachmaninov...
Adam spelade ett av hans svåraste stycken hos mig.
Inga skivor, inga notblad - inte ens en radio.
Han har inte tagit en enda musiklektion.
Datorer, kickboxning och mäster- pianist... Rena renässansmannen.
- Fast det är inte olagligt. - Verkar ha intresserat dig.
Lås när du går.
Clark? Du har letat efter Jordan överallt - ge dig nu.
Jag fick sheriffen att misstänka honom.
- Det var inte ditt fel. - Jag gjorde situationen värre.
Han rymde för att han inte har nån att prata med.
- Hans pappa verkade bra. - Säkert.
Han gör säkert det han tycker är bäst för Jordan.
Om ens son har en gåva...
Då vill man skydda honom från allt.
- Det gjorde inte du. - Men jag ville göra det.
Din mamma tyckte att du skulle få se hela välden-
inte bara den här gården.
Och hon hade rätt.
Jordan kommer hem när han är redo.
Kom in och ät.
Jag kommer strax.
- Clark! - Vad har hänt?
Jag tror att nån har fört bort Lana.
- Vem då? - Jag såg honom inte.
Jag fick en vision till om Lana.
När hon rörde mig häromdan var allt bra.
- Hon var fridfull och gammal. - Har det förändrats?
- Hon var omgiven av eld, som Megan. - Vad såg du mer?
Det låg saker på golvet, foton, som brann.
Lana och Megan var på ett av dem, men de var yngre.
- Såg du den här flickan? - Mr Altmans dotter...
När jag räddade honom, förändrades allt. Lanas öde också.
- Såg du nåt annat? - En gammal skylt.
- Vad stod det på den? - Wandering Hills.
- Jag vet var det är. - Låt mig få följa med.
Jag har sett huset. Jag kanske kan hjälpa dig att hitta det.
Hettar det till, går du undan.
Varför gör du så här, mr Altman?
- Gör det inte! - Ni ska få betala för Julia.
- Vad pratar du om? - Jag hörde er på sjukhuset.
Megan bråkade med henne och du lät henne gå.
- Vi orsakade inte olyckan. - Det var ert fel att hon var ensam.
- Det var inte vårt fel. - Jag klandrade mig själv i åratal.
Nu vet jag att skulden inte var min. Ni dödade henne.
Nej, det gjorde vi inte!
Nej!
Nej! Nej!
Hjälp!
Titta!
- Stanna i bilen. - Du behöver hjälp.
Stanna i bilen!
Lana!
- Rädda Megan. - Ut!
Jag hjälper Megan.
Lämna mig i fred! Jag vill vara med min flicka.
- Kom. - Tränarn! Vi måste ut härifrån.
Du! Det är ditt fel!
- Var är Jordan? - Han kom inte ut.
- Clark! - Spring!
Jordan!
Mr Altman! Tränarn!
Vi måste ut härifrån.
- Jordan! - Clark! Är du oskadd?
- Hur är det med honom? - Han andas inte.
Kom igen! Du får inte dö.
Det är ingen fara.
Du kommer att bli bra.
- Lex? - Lana... Hur mår du?
Jag har i alla fall fått nog av sjukhus.
Sätt dig.
Du hade rätt om att syna Adam i sömmarna.
- Vad har fått dig att ändra dig? - Chloe såg honom ta nån drog.
När jag frågade honom, blev han jätteotrevlig.
Folk har alltid trott det värsta om mig.
Man kan reagera konstigt när folk alltid drar fel slutsatser.
Sist fick jag en känsla av att du ville att jag skulle slänga ut honom.
Det avgör inte jag. Jag har frågat runt lite grann.
Adam har inte tillfrisknat så bra som läkarna hade hoppats.
Han är med i studie om ett nytt läkemedel.
Det förklarar nålen, men inte varför han försökte gömma den.
Jag börjar undra vem jag har släppt inpå livet.
Följ din instinkt.
Tack, Lex.
Andra skolveckan blir enklare.
Vore det inte för dig, hade jag varit... död.
Men det är du inte.
Jag såg henne. Min mamma.
Precis innan du återupplivade mig. Hon var så vacker.
- Jag kunde inte nå henne. - Din tid var inte inne.
- När jag vaknade var de borta. - Synerna?
Det var kanske din förtjänst.
Får jag störa? Jordan, jag tog med dina läxor.
- Har du blivit fadder? - Jag ska hjälpa Jordan.
Han ska lära mig att springa snabbare.
Du har fattat det här med High School.
Hur är det med dig?
Jag känner igen den där minen. Är allt som det ska?
Ja, allt är bra.
Vi ses i morgon.
Vi har mycket att göra.
Vad är det?
Det gäller din kompis. Han i korridoren - Adam.
- Är han från Oklahoma? - Jag vet inte.
- Vad är det frågan om? - Han har råkat ut för nåt hemskt.
Han skadades allvarligt för några månader sen.
Det här låter nog konstigt, men jag tror att det är värre än så.
Jag tror inte att han blev skadad, jag tror att han dog.
Värst vad du är tyst i dag.
- Att kunna ändra ödet är tungt. - Jordans syner slog an en sträng.
Jag har nog haft såna funderingar länge.
Genom att rädda mr Altman, riskerade jag livet på tre andra.
Annars hade han inte kunnat göra nån illa.
Jag undrar om jag kom hit för att förändra ödet.
Tänk om jag gör fel val utan att kunna rätta till det?
Det är ett enormt ansvar. Tänk på alla människor du har räddat.
Din pappa, mig, Lex... Han har blivit en god vän.
Du kan bara göra så gott du kan. Du kan inte rädda alla.
- Jag bär ut de här till din pappa. - Jag gör det.
Ser du till att några faktiskt kommer ut till ladan?
Tack, mamma.
Pappa!
Pappa! Pappa!
Inte nu! Inte än.
Jag älskar dig.
Pappa?
Pappa!
Mamma!
Text: Ingrid Andersson www.sdimedia.com