Jonathan! Hvad gør du deroppe? Clark bør gøre det.
Der sker ikke noget, skat. Vær ikke bekymret.
- Vær forsigtig, Jonathan! - Martha...
Min far og jeg byggede dette tag. Jeg kunne gå på det i søvne.
Du ved, hvad lægen sagde om at tage den med ro.
Lægen har ikke en gård, som skal passes.
Jonathan!
Clark!
Prøver du at flyve, far? Er du uskadt?
Det var på grund af lyden. Hvor kom den fra?
Jeg hørte ikke noget.
- Det var nok ikke noget. - Du behøver ikke...
- Jeg klarer det selv, Kal-El. - Kal-El?
- Hvorfor kaldte du mig det? - Det ved jeg ikke.
- Hvordan lød den lyd? - Det var en høj, skinger...
- Summen? Det var nøglen. - Clark! Jeg faldt ned fra taget.
- Har det intet med Jor-El at gøre? - Det var vi enige om at glemme.
Hvad?
Er han det?
All right, hold helikopteren klar.
Hvorfor involverede du ham, Jor-El?
Hvad end min far har lovet, påtager jeg mig det.
Kom nu!
Kom nu, Jor-El. Det er mig, du vil have.
Hvem er det? Hvem er hernede?
Nå, Clark. Det er dig. Lad ikke mig forstyrre dig.
- Jeg kom herned for at være alene. - Det kan jeg godt forstå.
Nu og da, når jeg er hernede og kigger på væggene -
- føles det, som om det er muligt at løse universets mysterier.
- Hvad mener du? - At jeg hellere må gå.
Clark...
Hvordan har din far det? Kommer han sig godt?
Han har det bedre.
Det må være svært for dig at se ham...
...så svag.
Svag, stærk, rask... Han er stadig min far.
- Og jeg elsker ham. - Naturligvis.
En søns kærlighed til sin far -
- kan ikke sammenlignes med noget andet.
Man får trods alt kun én.
Clark?
Jeg får et underligt anfald af deja-vu.
Hvorfor denne genfundne interesse for grotterne?
Lex, hør her...
Der er sket noget bemærkelsesværdigt.
Kan du huske det ottekantede hul på en af væggene i grotten?
Det er din besættelse, far, ikke min.
Men husker du... at hullet blev dækket igen?
I går fandt jeg Clark Kent dernede.
- Clark? - Ja, og hullet var åbent.
Han havde åbnet det på en eller anden måde.
Ved du hvad, far? Det siges, at sindslidelser er arvelige.
Jeg accepterer min forskruede virkelighedsopfattelse. Gør du?
Visionærer er ofte blevet hånet.
Galileo vidste, at Jorden kredsede om solen og blev dømt til døden.
Hvad blev der af inkvisitionen?
Lad dig ikke forblinde af dit venskab med Clark Kent.
Glem ikke, at Clark fandt grotterne.
Og at et symbol grotterne dukkede op på hans lade.
Hullet blev dækket, da eksplosionen fandt sted på hans gård.
- Sikkert et sammentræf. - Sammentræf?
Det er tåberne og løgnernes forklaring.
Lex, vi kunne udrette så meget, hvis vi arbejdede sammen.
Lad ikke, som om vi ikke har samme besættelse.
Du har et helt arkiv for at løse mysteriet Clark Kent.
Hvis du ikke hjælper mig, finder jeg en anden.
Du sagde, der ville være mere tid.
- Hvem taler du med? - Ingen. Jeg tænker bare højt.
- Taler du med Jor-El? - Ikke alt gælder din rigtige far.
- Han er ikke min rigtige far. - Jo, det er han, Clark.
Det er han.
Han vil stadig være her, når jeg er væk.
- Far, hvad er der galt med dig? - Du forstår det nok ikke, men...
Jeg var ved at dø. Nu spekulerer jeg på, hvad jeg har udrettet her.
Du er heldig, Clark. Du skal aldrig stå ansigt til ansigt med døden.
Men skulle du det...
...ville du også omvurdere dine valg.
Såsom at du tog dig af mig?
Nej, Clark...
Det fortryder jeg aldrig, men jeg har forpasset mange chancer.
Jeg skal leve med mine fejl. Begå ikke samme fejl som mig.
Du er træt.
Lad os gå ind.
Vi vil ikke tiltrække mere opmærksomhed til den her.
Det virker tungt af psykologi for begyndere at være.
Jeg prøver at forstå, hvad min far gennemgår efter operationen.
På sygehuset sagde de, depression var normalt efter store operationer.
Han er ikke sig selv. Han taler om chancer, han har forpasset.
Det skal nok gå, Clark. Man kan komme sig over alt.
Hvad hvis man ødelægger noget så slemt, at det ikke kan reddes?
Det afhænger vel af, hvor målbevidst man er.
- Og besættelsen af grotter? - En af min fars excentriciteter.
- Sammen med Clark Kent? - Han har ingen tilknytning til ham.
Da Metropolis-politiet havde løkken om din hals, ville du afsløre alt.
Tør den ikke af på mig!
Før jeg hjalp jer, havde I kun min fars kreative regnskaber.
Jeg gav jer ulovlig celleforskning og forbrydelser mod menneskeheden.
Bland ikke Clark ind i det her.
"Du har et helt arkiv for at løse mysteriet Clark Kent."
Det lyder ikke som en almindelig knægt fra landet.
Hvis jeg taler direkte ind i mikrofonen, hører du mig måske.
Clark Kent er uvigtig.
En uvigtig person, som er ven med doktor Virgil Swann?
Industrimagnater plejer ikke dukke uanmeldt op hos mig.
Undskyld, at jeg overrasker Dem på denne måde, doktor Swann.
- Det er vigtigt. - Jeg tænkte på, hvornår De kom.
Så ved De, hvorfor jeg er her.
De har måske læst mine e-mail til Clark Kent. Stemmer det?
Min overtrædelse gør Dem ikke oprevet. Det glæder mig.
Jeg er forsker. Nysgerrighed er noget beundringsværdigt.
Jeg er Kawatche-grotternes konservator.
Hvis De kan fortælle mig, hvad der står på grottevæggene -
- overlader jeg opgaven til Deres stiftelse.
Tak, men jeg kan ikke hjælpe Dem.
Sproget er et mysterium for mig.
Ved De, at der blev fundet et ottekantet nøglehul...
...på grottevæggene? Det var dækket i flere måneder.
Og så åbnedes det pludselig igen, da vores ven Clark havde været der.
De har ikke brug for mig, men en låsesmed.
Ja, men nøglen til låsen var i min besiddelse.
Den blev stjålet fra mit pengeskab. Clark havde igen været til stede.
Og nu tror De, at han har den?
Han stoler på Dem. Vil De tale med ham?
Det er en lav pris at betale for de svar, De har søgt.
Jeg ved, hvad jeg er ude efter... Men hvad forventer De at finde?
De er døende.
Hvor ved De det fra?
Nysgerrighed er, som jeg sagde, et beundringsværdigt træk.
Doktor Swann...
Jeg ved, at det, der kan redde mit liv, findes i grottevæggen.
Jeg tror på det utrolige og på dets muligheder.
Men jeg foretrækker at gå mine egne veje.
Tak for Deres tid, doktor.
Selv om De havde nøglen...
...så aner De ikke, hvad der sker, når De stikker den i låsen.
Den risiko er jeg villig til at løbe.
Så kan vi måske finde ud af noget.
Clark, jeg er bange for, jeg har invaderet dit fristed.
- Hvad tror De, De finder her? - Det kan du fortælle mig.
- Hvordan åbnede du det, Clark? - Jeg ved ikke, hvad De taler om.
Skulle din grottefascination være begyndt med en stil?
- Nej. Gør det igen. - De bør ikke tale om besættelser.
Hvis De ikke vil sige, hvorfor De fik mine venner til at udspionere mig.
Jeg tror, at vi anbringes på Jorden med et formål, Clark.
Vores opgave i livet er at finde ud af hvad.
Nu og da kan vi ikke klare det alene.
De finder aldrig det, De søger.
Jeg er meget tættere på, end du tror.
- Hvad foregår der? - I tager laden. Martha Kent?
- Hvad laver I? - FBI. Vi ransager ejendommen.
- Det kan I ikke! - Jo, og det gør vi.
Undskyld. De skal blive udenfor.
Hej, mor. Du er nok også ude og lede efter far.
Jeg tror, jeg ved, hvor han er. Vi ses om lidt.
Tak, fordi jeg måtte ringe.
Hvad foregår der?
Min far er stukket af. Han sprang ind i bilen og kørte.
Undskyld, Lana... Han har ikke gjort den slags før.
Ved du hvad? Det skal nok gå.
Jeg vil ikke belemre dig med det.
Du behøver aldrig undskylde for, at du åbner dig for mig.
- Lana... - Jeg ved, du er stresset lige nu.
Nej, det handler ikke om det.
Jeg vil ikke se tilbage ligesom min far...
...og spekulere på, hvordan mit liv kunne være blevet.
Clark... Vi har prøvet det her før.
Du sagde, man kan komme sig over alt.
Jeg talte ikke om os.
Lige nu skal du tænke på din far. Det er ham, der har brug for dig.
Far? Er du okay?
Mor og jeg var urolige for dig. Du må ikke stikke sådan af.
Hvorfra vidste du, jeg ville være her?
Jeg vender mig til min far, når jeg søger svar.
Det ligger vel til familien.
Din farfar var den stædigste mand, jeg har kendt.
Og tro mig...
Jeg var ikke nær den søn, du er.
Min mor plejede at sige, at...
...han og jeg var som at se to sider af samme mønt...
...i nævekamp.
Når du og Jor-El slås, tænker jeg, om det er det samme på Krypton.
Han er ikke min far. Det er du.
Ja... Jeg er din far, der vender dig ryggen, når du behøver ham mest.
Jeg er din far, der tvinger dig til at flygte...
Det ville min far aldrig have gjort.
Bare jeg havde hans styrke og visdom.
Det har du, far.
- Jeg kan ikke beskytte dig længere. - Det er ikke din opgave.
Din opgave er at lære mig at beskytte mig selv.
Men det betyder ikke, jeg ikke behøver dig.
Mor har også brug for dig.
Lad os tage hjem.
Jeg forstår, at Talons regninger ikke er månedens højdepunkt...
- Der er også noget andet. - Nej, nej. Alt er i orden.
Du kan tale med mig om alt, Lana.
Jeg vil tro, at folk kan ændre sig, men...
Men jeg er ved at miste den tro.
Taler vi om Clark?
Han var på Talon tidligere.
Og han kyssede mig.
- Kyssede han dig? - Ja.
Ønskede du ikke det?
Jeg ved det ikke.
Hør her...
Jeg er nok lidt hårdfør, hvad angår romancer.
Det eneste, jeg ved om forhold, er, at...
...nogen plejer at blive såret.
Tror du ikke, jeg kan stole på, at Clark ikke vil såre mig?
Jeg tror ikke, det handler om tillid.
Det er, som den tyske digter Rilke sagde:
"En person er ikke den, hun var under forrige samtale."
"Men den, hun har været under hele forholdet."
- Mor? - Gudskelov! I er tilbage.
- Hvad er der sket? - FBI kom og endevendte alt.
- Hvad ville de? - Nøglen er det eneste, der mangler.
- Får de at vide, hvor den er til... - Det er lige meget.
- Hvordan kan du sige det? - De fik ikke, hvad de var ude efter.
- Vi må reducere omkostningerne. - Lex!
- Kan det vente, Clark? - FBI ransagede vores gård.
Mine herrer, det er sent. Lad os fortsætte i morgen.
- Ved du hvorfor? - Det sagde de ikke.
Men jeg tror, at din far er indblandet.
Min far er nok ikke blandt FBI's yndlinge.
- Hvorfor interesserer gården ham? - Han sagde skøre ting i dag.
Han tror, jeg kan give ham svar om grotterne.
Kan du det? Min fars metoder er ofte tvivlsomme -
- men der er mening med hans galskab.
Din far er så besat af de grotter, at han forestiller sig ting.
Jeg er glad for, du fortalte mig det, Clark.
Du stoler nok på mig til at lade mig hjælpe.
Er der noget, du ikke fortæller?
Hvad skulle det være, Clark?
Jeg undersøger det.
Hvad fanden lavede I på Kent-gården?
Ti stille. Du er fast besluttet på at afsløre os. Ind med dig.
Hvis jeg vil tjekke Clark Kent, kan du ikke gøre noget.
- Var det ikke dine folk? - Vi plejer ikke at storme gårde.
Hvorfor forsøger du at beskytte knægten?
Behøver jeg minde dig om, at du kom til os?
Jeg havde intet valg.
FBI er ikke interesseret i en bondeknøs, men i din far,
Ud med dig, så vi kan passe vores job.
- Du arbejder for FBI! - Du er nødt til at stole på mig.
Det gjorde jeg!
- Det var en fejltagelse. - Du har misforstået det hele!
Det handler ikke om dig! De vil have ram på min far.
Han gav mig skylden for mordene på Metron Labs, så jeg gik til FBI.
Hør... Jeg har givet ham chancen for at vise sit sande jeg.
Det har han gjort. Han fortjener det.
- Er andres privatliv ligegyldige? - FBI foretog ikke razziaen.
Min far kan have sendt sine folk, men hvorfor?
Han vil måske have, du lader ham være.
Så er jeg ked af, du blev indblandet. Men jeg tror, du var det i forvejen.
Hvor godt kender du doktor Virgil Swann?
Hvad får dig til at tro, jeg kender ham?
Ifølge FBI har min far talt med ham. Han fandt Swann gennem dig.
- I har e-mailet til hinanden. - Han har studeret grottemalerierne.
Clark, du fik to milliardærer til at interessere for dig og grotterne.
De er dine fjender, ikke jeg.
Du forrådte mig!
- Hej, Kal-El. - Jeg hedder Clark.
Forrådte jeg dig ved at tale med Lionel Luthor?
- Du gik med til at hjælpe ham! - Jeg forrådte dig ikke, Kal-El.
Jeg lovede at bevare din hemmelighed.
Min kontakt med Lionel Luthor er i din interesse.
Han har ikke bestilt andet end at skade min familie.
Stod han bag eksplosionen?
Fik han dig til at gå amok i Metropolis?
Jeg åbnede døren til din arv, fordi jeg troede, du var rede.
Dine handlinger har vist, at jeg tog fejl.
Du forstår det ikke.
Der er en anden besked fra min biologiske far.
Den kundgør, at jeg er sendt hertil for at erobre.
- Ved du, om det er sandt? - Jeg har ikke alle svarene.
Jeg er stadig på samme rejse som dig, Kal-El.
Det skal du ikke kalde mig. Jeg ved ikke, hvem det er.
Fædre ønsker tit en fremtid, som forkastes af sønnerne.
Den kamp er lige så gammel som menneskeslægten.
Men jeg er ikke menneskelig.
Menneskelighed handler ikke kun om biologi.
Du kender ikke Jor-El. Alt, hvad han har sagt, er sket.
Min far indgik en aftale med ham for at redde mig, og nu dræber det ham.
Jo mere du presser, jo mere risikerer du at afsløre din hemmelighed -
- for Luthor-familien og hele verden.
Jeg kan ikke lade min far dø for mine fejl.
Hvis det er dit valg...
...så er der noget andet, jeg vil vise dig.
Aktiver skærm!
Der står: "Jeg venter." Det må være fra Jor-El.
Den meddelelse kom ikke fra rummet.
Den stammer her fra Jorden.
Men jeg tror...
...at den ikke er til dig, Kal-El.
Far!
- Mor, hvor er far? - Han tog af sted igen, Clark.
Din far kan ikke klare alt det, han kunne førhen.
Det er ikke så enkelt. Jeg har talt med doktor Swann.
Han tror, at Jor-El kontakter nogen. Det ikke er mig, mor.
Far har nok fået budskaber fra nøglen.
- Hvad vil Jor-El med din far? - Jor-El venter på noget.
Ved du, hvor far tog hen?
- Gennemsøgte I hele gården? - Ja, sir. Den er der ikke.
Ud med jer. Ud med jer!
Ud herfra. Nu!
Jeg sagde, ud herfra, alle sammen!
- Du har ingen ret til at være her. - Miljøministeriet er nok ikke enige.
Du vil have noget, der ikke er dit. Du får det ikke.
Visse ting er for værdifulde til at tilhøre én person.
Jeg er led og ked af at tale med dig. Sidste advarsel. Lad min søn være!
Du burde have opfostret din søn som min.
Man fødes ikke svag. Det er tillært. Clark lærte det af dig.
Far!
- Hvad gør du? - Kun sådan bliver du sikker.
Vil du ikke forklare for politiet, hvorfor du endevendte min gård -
så må du hellere lade mig gå.
Fjern jer.
Sir... De må hellere se det her.
Nøglen er inde i væggen.
Det må den være.
- Hvor er den, Clark? - Jeg har den ikke.
Hej.
Jeg ved, der sker meget lige nu, men vores situation er uafklaret.
Jeg ved, at min opførsel er svær at forstå...
...men mine følelser for dig har ikke ændret sig.
En del af mig ved det. Det er, som Lex siger...
En person er den, vedkommende altid har været.
- Hvad har Lex med det at gøre? - Jeg stoler på ham.
Jeg stoler på hans råd. Han vil os det bedste.
Lana, hvor mange gange har vi undgået det, vi begge vil?
Hver gang du lader mig komme tæt på -
- gør det endnu mere ondt, når du trækker dig væk.
- Du kan ikke bare ændre reglerne. - Undskyld. Jeg ville ikke såre dig.
- Jeg trækker mig ikke væk. - Det gør jeg måske.
Du ved, hvad din far sagde om at føle, man er gået glip af noget.
Jeg har koncentreret mig så meget om dig, og om vi finder sammen...
Jeg forpasser måske visse muligheder.
- Såsom at gå ud med andre? - Nej! Nej, jeg mener alt.
Jeg kan ikke fortsætte sådan her, før jeg har fundet ud af det.
Det er ikke retfærdigt over for nogen af os.
Clark.
- Lana blev ikke længe. - Nej.
- Er du all right, min søn? - Ja.
Vi er nødt til at tale om det, der skete i grotterne.
Ja.
Du beder mig være forsigtig over for Lionel Luthor, og så...
- Hvorfor gik du derned med nøglen? - Jeg blev draget.
Det er den eneste forklaring.
Jeg ved, at det gælder din aftale med Jor-El.
Jeg troede, du ofrede dit helbred for mig, men det er mere, ikke?
Clark, jeg har gjort mange ting de seneste dage, jeg ikke er stolt af.
Men det var ikke Jor-El, der gjorde det. Det var mig.
Hvad venter Jor-El på?
- Hvor ved du det fra? - Doktor Swann.
- Far, hvad lovede du ham? - Det skal du ikke tænke på.
Hvis det ikke var for mig, havde du ikke haft med Jor-El at gøre.
Lad mig hjælpe.
Jeg har lært dig, man tager ansvar for sine valg, så lad mig gøre det.
Nu har Lionel os begge i kikkerten. Hvad gør vi, når han får nøglen ud?
Nøglen sidder ikke i væggen.
- Tog du den? - Nej...
Men den er et sted derude.
Tekster: Tina Ravenskjold www.sdi-media.com