- Ska vi vinna serien i år? - Ja!
- Jag hör er inte. Vilka ska vinna? - Crows!
Jag vill att en modig förstaårselev kommer fram.
Vem tror att han är en bättre quarterback än mig?
Vad säger du, Kent?
Vad? Nej, det är lugnt.
När du inte hinner med laget kan du väl visa lite skolanda?
Har jag rätt?
Vill du göra ett försök med Smallvilles hetaste elev?
Kom igen, Clark!
Ta god tid på dig. Du klarar det, Clark.
Heja på laget! Kör hårt Crows!
Det är kråkan! Vem är årets lyckliga elev?
Den största losern som vanligt.
- Ta av den. - Låt henne vara.
Vi torterar alltid maskoten. Det är en tradition.
Låt mig vara! Sluta!
Skabbiga Abby... Det är Skabbiga Abby!
Skabbiga Abby! Skabbiga Abby!
Det är bäst att du tar på dig masken, Skabbis!
Vem vill försöka att doppa henne?
Stackars Abby...
Efter tre år låter du äntligen mamma hjälpa dig.
Oroa dig inte, hjärtat.
Jag låter dig inte kasta bort ditt sista år också.
- Kommer de att tycka om mig? - Ja, det lovar jag.
Precis som de tyckte om mig.
Alla kommer att älska ditt riktiga jag.
Det som funnits där inne hela tiden.
De ska sent glömma sitt sista år i high school.
Vilken match. Fem sekunder kvar och det här är en rysare.
Underbarnet Clark Kent har lett MU:s otroliga comeback.
Kent tar passningen vid sin egen 10-yardlinje.
Han backar och här kommer passet.
En snabb boll långt förbi sin egen receiver.
Vänta, Kent flyger över planen, han ska ta sitt eget pass.
Touchdown! Meteors vinner. Kent är helt otrolig!
Snyggt kast, bondpojk.
- När är den första matchen? - Jag är inte med i laget.
Varför inte? Såna kast är räddningen från nördstämpeln.
Även om jag ville spela, så vore inte det skälet.
Jag ser inte mig själv som en nörd.
Nåväl, vad ser du dig själv som?
Jag vet inte. En outsider, antar jag.
Det är ett bra recept för att bli mobbad.
Har jag sagt hur mycket jag kommer sakna dig?
Pappa.
Har du inte 3 000 killar att sitta barnvakt åt?
- Måste du hålla koll på mig? - Det verkar så.
Jag vet att jag är sen, men jag hinner till skolan.
Åk inte i onödan. Universitetet drog in din antagning.
- Så kan de inte göra. - Du har inte klarat av high school.
- Jag missade några lektioner, men... - Du fick underkänt på förra terminen.
Men det är ingen fara. Clark visar säkert gärna dig runt.
Runt var?
I morgon bitti börjar du på Smallville High.
Bortsett från gängbildningar är inte det här stället så illa.
Det är universitetsversionen av Dantes sjunde krets.
Många vill återuppleva sitt sista år i high school.
En termin. Fem poäng och jag lämnar den här hålan.
Fem poäng på en termin?
Då måste du engagera dig i något förutom kurserna.
Som kanske att skriva för The Torch...
Ta inte illa upp, men det sista jag vill bli är en reporter.
Vad är värre än att avslöja sanningen och skydda allmänheten?
- Att lägga sig i andras affärer. - Som jag sa - du är perfekt.
Kom nu.
Det blir kul att ha dig här.
Kolla den nya tjejen.
Hej, Clark.
- Abby? - Det är faktiskt Abigail nu.
Jag kände nästan inte igen dig.
Efter att jag har återhämtat mig en hel sommar? Bra.
Med lite tur är det bara skåpet som inte förändras i år.
Ja, det blir nog inga problem.
Så, varför den stora...?
Förändringen?
Man kan lägga ett år till på att vara bitter över vad alla andra har-
eller göra något åt saken.
Det är vårt sista år, Clark. Det här är min sista chans.
- God morgon, Clark. - Hej, Abby.
Hon måste ha spenderat hela sommaren på en silikonfarm.
Är hon 17? Det är som att mixtra med smeten innan kakan är bakad.
Världen är trevligare mot någon som är söt.
Det är hennes kropp, mår hon bra av det så angår det inte oss.
Vad är det?!
Tycker fröken Insändare inte att det är oroande-
- att en flicka opererar sig för att bli en plastperson...
- Jag tycker att hon är jättefin. - Vilken överraskning.
Det är problemet med high school, allt är en fasad.
- Alla försöker bli något de inte är. - Där har du din första artikel.
Okej, jag skriver åt dig, men då ska jag ha extra poäng.
En lapp i mitt skåp. Väldigt kreativt.
Jag är stolt över att kunna tänka som en fjärdeklassare.
Kommer de på oss kan jag få kvarsittning.
Jag kan få sparken.
Coach Teague?
Clark Kent.
Lana. Vad gör du här?
Rektorn bad den här unga damen att visa mig runt.
Det är trevligt att träffas, Clark.
De sa inte att ni var Jason Teague.
Han slog rekordet i passningar första året på Metropolis University.
Jag är på transferlistan till Central Kansas A & M.
Man blir snabbt bortglömd när man sliter av vridmuskeln.
Då har vi väl tur som får ha er här, coach.
Assisterande coach, miss Lang.
Quigley har fortfarande ansvaret för er.
Jag är faktiskt inte med i laget.
- Jag vill försöka komma med. - Du ser ut att vara stor nog.
- The Talon? - Lex låter mig sköta stället.
Jag hade tur som ens hittade ett jobb.
Är vi oroliga för pengar kan vi försök att snåla in någonstans.
Var? Vi har försökt varje vecka i två månader.
Vi klarar inte av sjukhusräkningarna. Jag klandrar inte dig...
Jag vill inte riskera att förlora gården. Du har kämpat så.
Så att inte du skulle behöva göra det.
Det är inte så illa just nu.
Du har gården, Clark börjar på college nästa år.
- Jag behöver något eget. - Måste det vara med familjen Luthor?
Jag ska sälja espresso, inte leda fientliga företagsförvärv.
Jag har alltid vetat att du ville ha mer än den här gamla gården.
Jag tänker inte stå i vägen för dig.
- Tack. - Det var så lite så.
Kent, jag behöver din tillståndsblankett.
Vilka positioner har du spelat på?
Inga, jag har aldrig spelat i ett lag tidigare.
- Min far var inte så förtjust i idén. - Han vet väl inte att du är här?
Jag är ett proffs på att trotsa fäder.
Jag gör inte det här för hans skull.
Jag har sett många som börjar spela bara för att få lagets jacka.
De vill att folk ska få en annan syn på dem.
Men football är bara ett spel.
Vill du förändras måste du göra det själv.
Det är därför jag är här.
Vi får se vad du går för.
Okej, Kent. Visa vad du kan.
Kom igen, grabbar! Nu vill jag se lite trängsel!
Det funkar. - Ställ upp er på linje igen, killar.
Kolla på Skabbiga Abby.
- De är inte äkta. - Vem bryr sig?
Skojar ni med mig? Hon är sexig.
Det var inte meningen att skrämmas.
Jag tänker på dig hela tiden.
Du menar tjejen du gav öknamnet Skabbiga Abby?
Det där förtjänade jag.
Om jag hade haft mer tålamod hade jag sett vem du verkligen är.
Skolans vackraste flicka.
Jag har mycket att be om ursäkt för.
Vad säger du om att gå nånstans där vi kan vara i fred?
Vart ska vi gå?
- Vad gör du? - Kände du inte det där?
Det är klart att jag gjorde.
Nej... Jag måste gå nu.
Vad är det som händer? Vänta, Abigail.
Jag fattar. Nytt ansikte, samma gamla tråkiga Skabbis.
Herregud...
Vad är det som händer?
Herregud... Mitt ansikte.
Vad gjorde du med mig?
Nej, mitt ansikte!
Intagningskontoret? Jag är i landets majshuvudstad. Jag vill inte vänta!
Kan den här dagen bli värre?
- Vad är det som har hänt? - Han sprang ut framför mig.
De sa att han klarar sig, fysiskt i alla fall.
Polisen tror att han tappade fattningen.
- Han mådde bra på träningen. - Är du säker på det?
Tänk själv, Clark. Säsongen börjar precis.
Stipendier, han måste vara hela stadens hjälte...
Vem vet vilka neuroser han lider av?
Brett var snarare för självsäker. Han såg dig nog inte.
Det kan förklara den krossade vindrutan.
Men varför sprang han omkring halvnaken och genomblöt?
Sist jag kollade saknade du några delar för att få vara här.
- Så du har kollat in mig? - Lois, vänta utanför.
Skojar du? "Plågad student orkar inte spela hjälte och går under."
Det här är lika saftigt som min artikel om skönhetsoperationer.
Hur väl kände ni Brett Anderson?
Inte lika väl som jag vill lära känna dig.
Brett sprang ut framför min bil. Har ni nån aning om varför?
Brukar du gå igenom andras post?
Förlåt, lådan var adresserad till The Talon.
Nåt säger mig att det här inte är Månadens bok.
Varför är du så fascinerad av forntida skrifter?
Skolprojekt.
Det måste vara samma projekt som Clark jobbar med.
För att vara så olika har ni väldigt liknande intressen.
Du har gjort underverk med stället.
Du såg ett löfte i något alla andra trodde var hopplöst.
Det här är en sida av Lex Luthor jag aldrig har sett tidigare.
Du är farligt nära att bli nostalgisk.
En gratulation är på sin plats.
Coach Quigley ringde, du kom med i laget.
Jag ska inte skada någon. Jag kan kontrollera mina förmågor.
Du kan skada dig själv, Clark.
Du kommer att bli frestad att springa lite fortare, att kasta bollen...
...långt nog för att vinna varje match.
Tror du att jag ska fuska? Den gränsen korsar jag inte.
Du vet inte ens var den gränsen går, Clark.
Dina vänner ger allt och du kommer göra vad som krävs för att vinna.
Football fungerar på det sättet.
Med dig blir det aldrig en rättvis match.
Då pratar vi om rättvisa. Vad minns du starkast från high school?
Påstå inte att det inte är football!
Jag vill också ha det. Jag är trött på att be om de chanser du fick.
Jag vill ha ett eget liv.
Du är inte den första som är här för att ta bort en tatuering.
Du är den första som har gjort den utan färg.
Vad det än är för pigment verkar symbolen bränts in under din hud.
Nån ville lämna ett märke du inte skulle glömma.
- Men ni kan väl ta bort det? - Jag måste skicka provet till labbet.
Men jag tror att vi måste göra en hudtransplantation.
Vi får se.
Du går väl i samma skola som min dotter?
Jag glömmer aldrig ett ansikte.
Särskilt inte ett så perfekt som ditt.
Det måste ge dig vad du än vill ha.
Abby. Hur är det med Brett?
- Jag såg er i korridoren. - Jag vet inte vad du pratar om.
Vi pratas vid senare.
Tack. Hej då, doktor Fine.
Vad gjorde du med mig?!
Jag kysste en kille och han blev helt galen.
Du var mitt första försök. Det kan alltid bli komplikationer.
Brett ligger på sjukhus på grund av mig!
Döpte inte han dig till Skabbiga Abby?
Han fick vad han förtjänade, och det ska Lana också få.
Men Lana har aldrig gjort något mot mig.
Lana såg er två tillsammans. Hon ställer redan frågor.
- Tror du att hon vet? - Det här är ett allvarligt problem.
Säger Lana något till någon om vad som hände mellan dig och pojken...
Då tar de allt det här från mig.
Utan dina behandlingar blir du precis som du var förut.
- Är det verkligen vad du vill? - Nej.
Jag har gjort allt för dig.
Nu vill jag att du ska göra något för mig.
Den gamla teatersalen.
Det här är en intressant omväg från ditt kontor.
- Jag visste inte att det existerade. - Det gör ingen annan heller.
Jag kan inte fatta att du har ett jobb på min skola.
Jag får väl vänja mig vid att mina killar dreglar över dig.
- Du behöver nog inte oroa dig. - Jaså? Clark Kent då?
Hade inte du en överraskning åt mig? Hur kom vi in på Clark?
Det var konstigt, han öppnade sig för mig idag.
Du har ingen aning om hur konstigt det verkligen är.
Det är en sak att leda träningen och sätta ihop ett bra lag-
- men när killar som Clark ber mig om råd är det inte lika enkelt.
De ser mig som vuxen och jag känner mig som en i laget.
- Men nu handlar det inte om mig. - Inte?
Det handlar om det här.
- Det där är väl en ögonbindel. - Det stämmer.
- Vad vill du få ut av det här? - Inget.
Men vi hann aldrig fira en viss persons födelsedag.
- Just det. - Så stanna kvar här.
Tjuvtitta inte.
Jason?
Hallå?
Jason, vad gör...?
- Abby? - Jag är ledsen, Lana.
Jag vet inte ens om du kan höra mig, Lana.
Men om du visste hur mycket du betyder för mig...
Det artiga vore väl att hosta så att du hör att jag står här.
Men det känns alltid så ansträngt.
Hur mår hon?
De vet inte vad det är för fel på henne, så det är svårt att säga.
- Lex Luthor. - Jason Teague.
Jag jobbar på skolan, som assisterande coach.
Teague.
Som i Marion, Teague och Wiseman?
Det är min fars firma.
Du ville ta dig så långt från familjeföretaget som möjligt.
Det var inte riktigt så, han drog in mina pengar.
Vilket ställe är bättre att starta en ny karriär på än Smallville High?
Det är ansvarsfullt av skolan att skicka hit en representant.
Jag tittade bara förbi på väg hem. Det var inget.
Det tvivlar jag på.
Lana förtjänar det bästa.
Jag hoppas att du är det.
- Hur mår hon? - Hon är ganska illa däran.
Hon fick lugnande, men säger "Låt honom inte se mig", hela tiden.
- Det låter som ett sammanbrott. - Brett var likadan.
Det enda de har gemensamt är höga nivåer av serotonin.
- Det är en kemikalie i hjärnan. - LSD och hallucinogener härmar den.
Lois stavade fel till det ordet i sin artikel om skönhetsoperationer.
Lana och Brett behöver ingen plastikoperation.
Ja, men det gjorde Abby. Såg inte Lana henne och Brett tillsammans?
Hon kanske blev mer odjur än skönhet av proceduren.
Mina föräldrar tycker att jag är för ung för plastikkirurgi.
Vissa föräldrar minns inte hur det var.
Jag var ingen skönhetsdrottning i din ålder.
Jag jobbade hårdare än de vackra flickorna, men de fick allt gratis.
Sju operationer på två år ändrade på det.
Jag är intresserad av den nya proceduren du använde på Abby.
- Räckte det med ett ingrepp? - Det var därför jag utvecklade den.
Min flicka ska inte behöva utstå smärta för att få-
- vad andra flickor har turen att födas med.
- Då bokar vi in dig här. - Ja, tack.
- Jag är faktiskt lite sen. - Spelar du in det här?
- Jag ska avslöja dig. - Får inte folk göra sig vackra?
Kalla mig galen, men jag tror att skönheten finns på insidan.
De enda som säger det är de som redan har den på utsidan.
- Du har släppt loss din inre slarver. - Ja, hon heter Lois.
Hon har läst artiklar skrivna av Abbys mor-
om en ny teknik för snabb makeover.
Men det var en hake. Patientens nivåer av serotonin steg i höjden.
Dr Fine jobbade med en medicin för att kontrollera serotoninnivåerna.
Det kanske fungerade. Abby var kanske första försöket.
Men Abbys seismiska kirurgi ledde till efterskalv.
Hon ger folk något som ökar deras serotonin.
Det är logiskt om hon kysser Brett, men Lana?
Jag vet bara att Abby inte hallucinerar.
Lana och Brett behöver kanske bara en dos av medicinen.
Lois verkar vara steget före oss.
- Vad gör du? - Ger dig ett scoop.
Vill du veta hur det var för Abigail alla de åren?
Det ska du få veta nu!
Utan medicinen som jämnar ut dina nivåer av serotonin-
- kommer du att skriva din artikel på psykavdelningen.
- Gick det bra? - Ta mig härifrån.
Kärring.
Jag vet inte hur jag ska säga det här utan att låta väldigt högfärdig.
Jag vet redan att du är högfärdig.
- Du är lustig. - Och söt, eller hur?
- Jason, jag är allvarlig. - Okej.
Mitt första år på skolan blev jag cheerleader.
Det var hela min identitet.
Jag låtsades vara den jag trodde att alla ville se.
Jag tänker på alla gånger du har sagt att jag är vacker och...
...jag kan inte låta bli att fundera hur stor del av mig du verkligen ser.
Du är vacker för den du är, inte på grund av vad jag ser.
Du är tjejen jag flög halvvägs över hela världen för att vara med.
Tjejen som spöar mig i X-box och tycker att det är hysteriskt kul.
Jag har sett dig magsjuk, med uppsvällda ögon, rinnande näsa...
Okej, jag fattar.
Allt jag säger är att skälen till att jag älskar dig...
Det är inget som syns i en spegel.
Det var bra. Jag skriver ner det och använder det senare.
Jag antar att träningen drog över tiden.
Jag är ledsen att jag gjorde dig besviken, men jag fortsätter i laget.
- Jag vill inte sitta på åskådarplats. - Jag förstår det, Clark.
Du går sista året i high school och kommer att ta dina egna beslut.
Men vill du bli sedd som vuxen här måste du uppföra dig som en.
Vuxna i vår familj gör inte saker utan att diskutera dem först.
Jag vet.
Därför har jag bara en fråga till dig.
Ska en coach från Metropolis lära din son att spela football?
En långpassning.
- Beundrar du dig själv? - Det var ett stavfel.
Bra försök. Jag följde upp artikeln om Abby-
- och mamma Makeover får bo på psykavdelningen hädanefter.
- Hur mår Abby? - Hon kommer nästa vecka.
- Ser du fram emot att peppa laget? - Det är inget jag drömt om.
Det är ju din debut som Smallvilles nya kändis.
Visst, en plastikartikel och de reserverar bord över hela stan.
En kvinna har all rätt att operera näsan, men...
Du har fått beundrarbrev. Din redogörelse träffade rätt.
Jag trodde inte att nån skulle läsa det eller få-
en "livsavgörande upplevelse."
Säg vad du vill, men jag vet att du blir påverkad.
Välkommen ombord, miss Lane.
Jag ska se på Clark Kent i en våt t-shirt. Hänger du med?
Som om jag inte redan har sett det.
Titta på måltavlan.
Lärde du dig inget av killarna på basen?
Det vill du nog veta...
- Nu åker du dit. - Det vill jag se först.
Översättning: Niklas Herrström www.sdimedia.com