Jag väntar inte på en grabb, han är sen!
Din klocka går för fort! Säger jag att jag kommer i tid så gör jag det.
- Är det riktigt läder på sitsarna? - Jag har inte tid, vad har du åt mig?
Jag har några riktigt bra grejer till dig, Hanison!
- Du har varit riktigt upptagen... - Jag tar plockat en del saker.
- Du får 200 för alltihop. - Det är värt 10 gånger så mycket!
Snor du något ordentligt så, men nu får du vad jag ger dig.
- Jag kanske ska ta alltihop? - Det där var väl inte ett hot eller?
- Doktorn sa att du mådde bra! - Ja, innan hav gav mig nya recept.
De röda passar med de rosa och gröna jag tar.
- Hellre det än att du inte finns! - Jag vill inte oroa mamma mer.
Vi oroar oss båda två. Det Jor-El gjorde var mitt fel.
Jag skulle ta den risken igen om jag kunde rädda dig.
- Ska vi inte gå på matchen då? - Metropolis Sharks, bra platser. Lex?
Jag vet vad er vänskap betyder, men han undersökte dig ju!
Jag tänker inte blunda! Han vill bevisa att han ändrat sig.
Det är sista året! Jag vill inte oroa mig för Lex.
- Jag vill träffa mina vänner och så. - Visst! Kom nu, vi missar matchen.
- Pappa, hur gick det? - Bra, tror jag i alla fall...
- Hade du inte knuffat undan mig... - Det var inte jag! Någon rör sig så.
Jag trodde inte mina ögon! Han räddade dig.
Vem som än gjorde det räddade mitt liv, men stal också plånboken.
- Skulle inte ni se matchen? - Jo, biljetterna är i plånboken...
- ...som stals utanför sjukhuset. - Har ni blivit rånade? Med ett vapen?
Nej, han hade snabba skor bara. Jag ringer om kreditkortet.
Vänta, pappa. Jag vill ta reda på vem denne snabbe kille är.
Chloe kanske kan spåra var han använt ditt kort?
Hittar jag inget innan dagen är slut kan du ringa.
- Okej, men du måste vara försiktig. - Därför måste jag veta vem det är.
- Mår du verkligen bra? - Ja, du behöver inte oroa dig.
- Du låg ju i koma i tre månader. - Jag tänker leva länge till!
Kanske en romantisk kväll med min vackra fru?
Vi kanske kunde äta middag och köra ner till sjön...
Jag måste jobba över. Det tar tid att sköta Talon, mer än vad jag trodde!
Jag ringer dig senare.
- Vad är det där? - Det är ingenting...
Det ser ut som en tatuering ovanför ett provokativt ställe!
- Det var innan jag lämnade Paris. - Varför har du inte sagt något?
Jag kunde ha följt med och fått en sjöjungfru tatuerad.
- Det var inget jag hade planerat! - Man måste ju ha bläck och måla...
- Skulle jag ha bett dig om tillstånd? - Det var inte så jag menade!
- Varför snäser du åt mig? Jodå. - Det gör jag inte! Släpp det nu!
Jag bryr mig inte om din tatuering!
Men du verkar vilja hålla det hemligt för mig av någon anledning.
Jag har sett vad det gjort mina föräldrar och det vill jag inte!
Jason, det sista jag vill göra är att göra illa dig.
Men det finns saker jag inte kan berätta för dig så här tidigt.
Jag är ledsen...
Har du gått vilse, eller?
Det måste du ha gjort, för det här är mitt rum!
- Du använder pappas kort att betala! - Jag har inte tagit något från någon.
En vän har kollat efter hur mycket du spenderat på hans kort.
- Har du snokat i mina grejer med? - Dina grejer? Du har ju stulit allt.
Bevisa det!
- Jag såg dig rädda pappa i morse. - Ingen kan se mig när jag gör det!
Fler än du är snabba, Jay Garrick, Barry Allen eller vad du nu heter.
Jag heter Bart, men jag försvinner innan du hinner blinka.
- Jag kan blinka ganska fort! - Vem är du egentligen?
Hit med pappas plånbok, sedan ska vi pratas vid.
Jag är inte mycket för att prata. Vi ses senare!
Pappa, jag hittade killen som stal plånboken, men tappade bort honom.
Vad du tog lång tid på dig då!
Jag trodde ingen var så snabb som jag, för jag är snabbast i världen!
Jag har alltid undrat om det fanns någon lika snabb!
- Vad sa du till pappa för att bo här? - Jag sa bara sanningen, Clark.
För några år sedan var jag med om en olycka. Kroppen förändrades helt.
Hände det här i Smallville?
Nej, det är första gången jag är här och förhoppningsvis den sista...
Jag har inte träffat någon med sådana egenskaper som inte är härifrån.
- Var du med om en olycka med? - Nej, jag är född såhär.
Varför lever du på gatan, Bart? Vad hände med dina föräldrar?
Deras son blev en blixt! De var så jobbiga och sa att det var okej.
Du skulle ha sett dem! Jag visste att inget skulle bli som förut.
- Så du rymde? - Jag passade helt enkelt inte in.
- Sådana problem har väl inte du? - Jodå, jag rymde med en gång.
Kom du tillbaka för att klippa gräs och mjölka korna? Kom med mig!
- Du menar att jag ska stjäla saker? - Jag gör ingen illa med det.
Jag snor lite glitter från aristokratin ibland.
- Jag tar från de som har saker! - Som min pappa menar du?
- De ger inget när kortet är stulet. - Så det rättfärdigar det du gör?
Mina vänner lurade mig på pengar och jag ville inte sova ute på gatan.
Där händer det saker. När jag sover är jag långsam.
Titta inte på mig med stora ögon! Jag kan ta hand om mig själv.
Nu är det slutpratat om den lille gatupojken.
Då ska vi titta närmare på den mystiske Clark Kent.
Du läser om indianernas mytologi, och kluddar namnet "Lana" överallt.
Och du har världens tråkigaste hobby! Att samla på stenar!
Det gör jag inte...
- Hur gick det? - Lägg bort den, jag är allergisk.
Jag har hört talas om allergier för djur och så, men en sten?
- Det är en lång historia... - ...jag vill höra när vi är tillbaka.
- Tillbaka varifrån? - Var vi vill! Vi har ju krafter!
Varför tror du att jag kom till Smellyville? Har du varit i Florida?
- Hon i svart bikini spanade in dig. - Nejdå...
- Du borde ha frågat efter numret! - Man kan inte göra på det sättet.
Tur nog för dig så kan jag det! Ring när du är i Miami.
- Jag kan inte åka till Miami sådär. - Varför inte? Är det för roligt?
Ingen har ju dött av att ha gjort det, eller hur?
- Vad gör du? Det är mammas ställe! - Jag äter en kaka, jag är hungrig!
Du, det finns ett talesätt... Sånt gör jag inte!
- Jag trodde du lekte detektiv än? - Nej, det får myndigheterna sköta.
- Chloe, det där är min vän Bart... - ...från framtiden.
Jag sprang framåt i tiden och såg att vi är lika kära då.
- Vad är din favoritblomma? - Det är tulpaner.
- Hur gjorde du det där? - Magi! Vill du se lite mer?
- Clark? - Sluta med det där...
- Är det pojken som rånade honom? - Han heter Bart Allen.
- Varför är han här? Lär honom något. - Han vill vara min vän. Det ska jag!
- Lex vill att du åker hem till honom. - Men jag kan inte lämna Bart ensam.
Han märker nog inte om du går.
Jag köpte den från en samlare i St Petersburg.
Det krävdes många glas vodka och en förmögenhet, men det var värt det.
Titta närmare på kantmönstret.
Det är räfflor som liknar Kawachisymbolerna nere i grottan.
Ingen var nere i grottan längre tid än vad du var...
- Förstår du vad de betyder? - Nej, men du är väl inte intresserad?
Det är jag, men inte besatt! Vilket gör att jag vill visa dig det.
- Vi kanske kan lösa det tillsammans? - Det vore trevligt. Vad är det?
Det är den sista sidan av en handskrift från 1300-talet.
Den beskriver prins Donskojs seger över Mamai vid slaget om Kulikuvo.
Enligt legenden var den det enda Rasputin hade på väggen i klostret.
Han trodde att sidan skulle visa vägen till en stor makt.
Han stirrade på den i dagar och försökte penetrera hemligheten.
- Den är fantastisk! - Rör den inte!
Den är skyddad med den senaste tekniken.
Jag har den här ett par dagar, sedan åker den ner i valvet.
Förlåt, men jag har ett möte. Kom förbi imorgon så börjar vi jobba!
Känner du Lex Luthor?
- Vad gör du här? - Chloe nobbade mig. Vilket ställe!
- Var du nyss inne i det rummet? - Ja, men biljardbollen märkte inget.
- Du måste ta dig ut härifrån! - Clark, vem pratar du med?
Pappa?
Din mamma jobbar över, så vi får ta och prata om matchen vi inte såg.
Lex hade en handskrift med kryptonska symboler.
- Kunde du tyda symbolerna? - De upprepade: "Leta djupare"
Jag använde röntgensynen och såg en karta gömd under sidan.
- En karta på vad? - Det är kopplat till Jor-El tror jag.
- Låt det där vara, Clark. - Men pappa...
Du ville ha ett normalt sista år, passar det att jaga Jor-El då?
Nej, men Bart påminde mig om att jag inte är normal.
- Jag kan inte fly från den jag är. - Du är bara en sjuttonårig pojke.
Åldern spelar ingen roll. Det Jor-El vill att jag hittar kan vara farligt.
- Bara jag kan förhindra att det sker! - Hur då? Ska du stjäla den från Lex?
- Jag ska bara ta en titt. - Det låter inte bra, Clark.
Jag gör det så fort innan han hinner blinka.
Vliket ställe Lex har! 20 bilar kan man inte ha om man är laglig!
Jag måste höja mig ett steg, det är så jag vill leva!
- Jag har lite att fixa med. - Får jag följa med?
Nej, det är privat. Vi ses när jag är tillbaka.
De visar Speed vid midnatt, det finns popcorn och Keanu är bäst i den!
- Super, men säg inget till pappa! - Nejdå... Clark?
Det har varit så coolt att träffa någon som är som jag.
Du ska få en present som tack.
Det är en MP3-spelare, du kan lyssna på dina favoritlåtar överallt.
- Vart fick du tag i den? - Det spelar ingen roll, den är din!
- Du får inte stjäla saker! - Varför inte?
- Det finns lagar! - För normala människor, ja.
Egenskaperna är inte en förbannelse. De är en gåva och jag använder dem!
- Du ska använda dem för att hjälpa! - Affärer skyddas av försäkringar.
- Det betyder inte att det är rätt! - Jag vill inte höra din predikan.
Tänker du fly igen? Det kommer inte att lösa dina problem.
Jag flyr inte från något, Clark!
Utan till något! Jag tänker skaffa mig allt jag någonsin drömt om.
Jag trodde vi var av samma sort, men jag hade fel. Vi är inte alls lika!
- Bart... - Rör dig inte! Clark?
Vad i helvete gör du här?
Kan du förklara det som hände?
Jag ville bara komma förbi och säga hej och då gick alarmet av.
- Det är lite väl sent för ett besök? - Jag borde ringt, men du var vaken.
- Är du säker att du inte såg någon? - Nej, jag såg ingen härinne.
- Då vet du inte vem det var? - Nej, det gör jag inte.
Jag tror dig. En riktig vän som du skulle aldrig kunna ljuga för mig.
- Du ska få ta hand om det här. - Jag är faktiskt inte så orolig.
- Den är ju värd en förmögenhet? - Det är den.
Det finns inte många i Metropolis som kan ta sig förbi sådant här.
Frågar jag runt, är jag säker på att jag får lite tips.
- Tror du att det fungerar? - Oroa dig inte, Clark.
Vår tjuv kommer lära sig att man inte kan fly från Lex Luthor.
Det vill jag med, men det går inte. Jag har så mycket kvar att göra.
Jag kommer hem så snart jag kan. Okej? Hejdå...
- Vad du jobbar sent då? - Det tar aldrig slut.
Hur klarade du detta och skolan?
Det var inte lätt. Men jag jobbade inte sent så ofta.
- Det är bättre än att göra det hemma. - Är allt bra med dig, mrs Kent?
Jonathan tror att jag tog jobbet så att jag kan bidra till ekonomin.
Jag älskar honom så mycket! Men efter alla hans problem med hälsan-
- är det bara när jag är här som jag inte oroar mig för honom.
Men är du här hela tiden så träffar du honom ju aldrig?
Har du inte redan förlorat honom då?
Du lärde dig mycket i Paris du...
- Tack för att du påminde mig. - Vad påminde jag dig om?
Att det är lättare att dela problemen med sin älskade.
Visst, det går bra vilket som. Inga problem, nöjet är på min sida.
Jag har varit lite upptagen. Du kanske lär dig när du blir vuxen.
- Är det här vuxet nog för dig? - Det är en bra början.
Mr Luthor, jag har något som tillhör dig.
- Är det tjuven ni varnade mig om? - Han är vårt problem. En hittelön?
- Han är bara en grabb. Släpp honom. - Nej, du vet inte vad han kan göra.
Jag skulle oroa mig för polisen om jag vore du.
- Vad har du gjort? - Om 5 minuter kryllar det av poliser.
Då ska vi ordna det här snabbt. Tony?
Titta vad du har ställt till med, grabben!
Då ska vi se om du är snabbare än en kula.
Du sticker härifrån genast!
Tror du fortfarande att det du gör inte skadar någon?
Lex? Lex!
Jag är hemskt ledsen, Clark...
- Det här förändrar ingenting! - Du förstår inte, jag kommer att dö!
- Du är ingen mördare, det är du inte! - Du vet inte vem jag är!
Jag såg när du räddade pappa. Bart, du måste sluta fly, du blir ensam.
Det vet jag att du inte vill! Jag vet det, för innerst inne är vi lika.
Jag önskar att det vore sant, Clark.
Har du ingen aning om var Bart är?
Lex var medvetslös, jag stannade hos honom fram tills polisen kom.
- Det var bäst som skedde. - Pappa...
Du ville hjälpa honom, men man kan inte tvinga någon.
- Han accepterar att han är olika. - Att visa upp saker är annorlunda.
Jag vet, men jag önskar att jag kunde vara som honom.
Det känns som jag är två olika människor.
Clark, många vanliga människor känner exakt samma sak.
- Dina hemligheter är lite större. - Jag ska se hur det är med Lex.
- Vill du använda bilen? - Nej tack, jag vill ta en promenad.
- Jag trodde att du var på jobbet? - Att vara chef har sina fördelar.
Jag befordrade Linda så jag kunde vara med min vackre, rustike bonde.
- En svettig bonde står framför dig. - Då ska jag hämta tvål och vatten.
- Jag har saknat dig så mycket! - Jag med...
Det är otroligt!
När Clark hittade grottorna visste jag inte vad det var.
Det kändes som om han undanhöll något, han var rädd att dela det.
- Jag vill inte vara rädd hela tiden. - Det behöver du inte vara med mig.
- Du vet kyrkan vi besökte i Paris? - Ja, jag gick tidigare än du.
Jag såg något konstigt på en grav, samma symbol som finns i grottan.
- Hur är det möjligt? - Jag vet inte...
När jag rörde dem, blixtrade det till och gjorde ont.
Det enda jag kommer ihåg är att du väckte mig nästa morgon.
Och då hade jag den här...
Vänta lite nu! Menar du att...
...du fick en tatuering från några symboler på en grav?
Jag vet hur konstigt det låter och ville helst hålla tyst om det.
Det var därför du lämnade Paris!
Jag var tvungen att åka till grottan för att få veta varför det hände.
Men jag hittade bara ännu fler frågor...
- Det är samma! Vad betyder den? - Jag vet inte...
Jason, jag vet inte vad det är som händer med mig.
Vad det än kan vara så försöker vi att lösa det tillsammans, okej?
- Vad bra att du kommer på besökstid. - Jag ville se om du var okej.
- Du var med om en del i Metropolis? - Här sprider sig nyheter fort...
- Vad hände egentligen? - Jag lekte cowboy och hade otur.
- Ärligt talat borde jag nog vara död. - Du har någon som vakar över dig.
- Hur fick du tillbaka den här? - Den fanns där när jag kom hem.
- Tjuven måste ha ändrat sig. - Jag antar det...
- Vi jobbar senare, huvudet värker. - Vad bra att du känner dig bättre.
Clark?
Jag fick handskriften undersökt av experter så fort jag hade köpt den.
Vet du vad de upptäckte? Att jag betalt alldeles för mycket för den.
Tack för att du kom förbi!
Din teckning suger! Gör det som du är bäst på, hjältegrejen!
- Som att lämna tillbaka tjuvgods? - Pengarna skulle sinkat mig.
- Du skulle ha tvärstannat utan mig. - Är du både snabb, stark och medial?
Jag önskar jag vore det! Jag låtsades att jag försökte bli av tjuvgods.
- Jag blev tipsad att träffa Hanison. - Du har kontakt med din inre tjuv...
- Vad ska du göra nu då? - Det finns mycket kvar att utforska.
Det kanske finns fler som vi och då kan vi starta en klubb eller något.
- Du kan följa med mig? - Och du kan stanna här!
Du har ett fantastiskt liv här, men jag har ingen anledning att vara här.
Du har ju mig!
Tack för att du är min vän!
Är du säker på att jag inte kan övertala dig på något sätt?
Vet du vad? Om du lyckas att fånga mig...
...så ska jag tänka på det!
Översättning: Lena Enblom www.sdimedia.com