FRANKRIG 1604
Jeg kan ikke få den op!
Vi må flygte, før vi når ud i markerne. Isobel?
De har taget vores magiske bog. Hvad kan jeg gøre?
- Tiden er knap! - Tiden er det eneste, vi har.
Hvis vi falder i aften, lover jeg, at vi snart rejser os igen.
Fortsæt, fortsæt!
Fredsdommer Wilkins. Kommer De for at beundre Deres værk?
Fortæl mig om magtens tre sten, så slipper grevinden måske for bålet.
En af siderne i min bog er markeret.
Hvad betyder det her?
At magtens sten forbliver min ejendom.
De vil ryste for mine fødder og aldrig mere forfølge min slags.
Satans yngel, slut dig til dine forbundsfæller!
Nåde!
Madelyn Hibbins, Brianna Withridge, grevinde Margaret Isobel Thoreaux.
I er fundet skyldige i udøvelsen af mørkets kunst: hekseri.
For denne blasfemi dømmer jeg jer til at brænde i helvedes ild-
- med hvilken I så ivrigt søger omgang.
Tror I, det her ender med flammer?
Jeg sover blot en stund, og når tiden er inde-
- vækker min arving mig, og så tager jeg hævn!
Fandt du den på eBays netauktion?
Ja. En gammel mand i Nice satte den til salg.
Det kostede et overtræk på kontoen, men jeg måtte bare have den.
Grevinde Isobel Margaret Thoreaux' trylleformularbog.
De ligner symbolerne fra grotten.
Ja. Det forklarer måske, hvad der skete ved Isobels grav.
Og tatoveringen plus de tolv timer, som forsvandt.
- Hvordan er dine latinkundskaber? - Som mine italienske....dårlige.
Den klarer jeg.
- Du godeste! - Hvad er der?
- Det er symbolerne fra graven. - Hvor uhyggeligt.
Er du uskadt?
Jeg har aldrig haft det bedre.
Hvad bestiller du her, Lois?
- Vi holder fest for Chloe i laden. - I må ikke holde den her.
For sent. Invitationerne er sendt ud.
Og Chloe bliver såret, hvis du ødelægger hendes fest.
- Hvad? - Og så bliver jeg sur på dig.
Lois, hør nu her...
Hjælp mig nu. Far ved ikke, jeg har lånt bilen.
Manden fra Princeton kommer, og mine forældre er bortrejst.
Slap af. Det er bare nogle gæster, som synger: "Hun skal leve".
Det bliver ikke løssluppent. Snobben bemærker os slet ikke.
"Hår fra to jomfruer".
Vi har været en artig pige, ikke?
Du er hjemme! Jeg ringede ellers.
Jeg sad fordybet i mit naturvidenskabsprojekt.
- Fra hvilket århundrede? - Det er en retro-ting.
Jeg prøver at genskabe det 16. århundrede.
I vil ikke blive skuffede.
Jeg glemte mobilen i din bil.
Videnskabssnakken vækker min appetit efter en god cafe latte.
Jeg venter nedenunder. Hej, hej.
Tak.
Du skulle jo shoppe med Chloe, så jeg kunne arrangere festen.
Det må jeg have glemt.
Tag dig sammen. Frk. Dyneløfter kan lugte en finte på lang afstand.
Jeg behøver hjælp, så hun ikke afslører vores planer.
- Nej. Det hår duer ikke. - Klart. Du rev det jo af.
- Det er gråt. - Jeg har ingen grå hår.
Jeg låner lige dit toilet.
Har du brug for en kvindes hånd?
Hej, Lana.
Hej, Clark.
Sikke en stor pakke.
Det er en gave til Chloe.
Hun bliver sikkert henrykt, især når den er fra dig.
Med hensyn til det, der skete med Jason...
Det er helt i orden.
Der er løbet meget vand under...
...den bro.
Har du det godt?
Du virker lidt... anderledes.
Måske skyldes det selskabet.
Jason er min ven.
Følelsen er ikke gengældt.
Hvad laver du?
Jeg skal bruge en lok af dit hår til en scrapbog til Chloe.
- Du kunne bare have bedt om den. - Så går det sjove ligesom af.
- Hvad er der galt med saksen? - Den er i stykker.
Er det her nok?
Det er perfekt.
Tak, smukke.
- Du spiller så smukt. - Tak. Jeg er ellers ude af øvelse.
Jeg vil ikke forstyrre, men jeg vil bede dig om en tjeneste.
Har jeg nogen sinde kunnet afslå Lana Lang?
- Hvad drejer det sig om? - En god vin til Chloes fødselsdag.
- Hun er ikke fyldt 21 endnu. - Nej, men jeg ville gerne...
...at skåle med hende og Lois.
Jeg lover ikke at røbe, hvor jeg fik den fra.
Det er vores lille hemmelighed.
Jeg har måske en Riesling. Det kan vel ikke skade.
Jeg forestiller mig en årgangsvin, en Merlot fra Sydfrankrig.
En vin fra en vingård i Languedoc eller Dordogne er vist lige sagen.
Din smag har ændret sig siden sommeren i Paris. Et øjeblik!
Årgang 1902 fra Languedoc.
- En fornem fødselsdagsgave. - Hvad er det der?
En lille ting, jeg købte i St. Petersburg.
- En illumineret håndskrift, som... - Du lyver.
Kortet var ikke beregnet til dig.
Hvordan ved du, at siden skjuler et kort?
Fordi...
Lana, hvad pokker...?
Du leder efter stenene, ikke?
Det går bare ikke.
Du har ret, Alexander. Du skal øve dig mere.
Spil du bare videre.
Infinitas.
Hvad laver vi ude i skoven?
Måneskinsture gør Chloe mistænksom.
Jeg ville bare møde mine piger før festen.
Hvilken fest?
Nu har du ødelagt overraskelsen!
Festen, som I har talt om den sidste måned?
- Vidste du besked? - En god journalist ved alt.
Men hvorfor leger vi skovnymfer, når min fest snart begynder?
Vi må hellere skynde os.
En skål for fødselsdagsfesten.
Nu begynder det at ligne noget!
Uanset hvor lang tid der går, består gamle venskaber.
Skål på det.
Skål!
Madelyn...
Brianna...
- Velkommen til det 21. århundrede. - Hvordan er vi havnet her?
Ved min sidste fortryllelse-
- blandedes mit blod med symbolerne, som påkaldte min arving.
Da hun rørte ved bogen, besatte jeg hendes krop og bragte jer tilbage.
Jeg er superlækker! Se!
Ja, de er meget flotte.
Frankrigs skove! Dem går man aldrig fejl af.
Vi er i Kansas, Madelyn.
- Hvor? - I Amerika.
Det var ikke meningen, jeg skulle genopstår her, men...
Har du bogen?
Bogen er atter vor, dermed er vores magi tilbage.
Nu fortsætter vi jagten på stenene...
- Skal vi brændes på bålet igen? - Det var ikke særlig rart.
Et lille offer for at besidde den ultimative magt.
Brug jeres værters hukommelse til at finde vej-
til magten.
- Ved du, hvor tøserne er? - Beklager.
- Jason... - Jeg er her kun for Lanas skyld.
Jeg er hendes kæreste, uanset hvad du måtte mene.
- Vi har ikke tid til det her. - Tid er det eneste, vi har.
Var det ikke det, du sagde, før pøbelen satte ild til os?
Manden fra Princeton er på vej. Hvorfor er du forsinket?
Jeg tog marguerit-ruten.
Udsigten var herlig.
Har du drukket?
Jeg vil bare lykønske Chloe, så går jeg igen.
Gør, som du vil.
- Du bad mig jo dukke op. - Man kan vel skifte mening.
Hvad er der med dig? Hvorfor har du det tøj på?
Det får mig til at føle mig sexet.
Var du ikke på vej ud?
- Maden i dette århundrede er dejlig. - Og mændene vasker sig faktisk.
Deres kroppe er så hårde.
Men vi har nu været til bedre fester. Her er forfærdeligt.
Det kan vi jo gøre noget ved.
Det jo 400 år siden sidst. Lidt morskab er vel ikke af vejen.
Hvor er Clark Kent?
Clark!
Mr. Jacobson fra Princeton.
Fest med os!
Hej, mor.
Hvordan er der i Metropolis?
Det lyder godt...
Hvad? Nå, manden fra Princeton?
Ja, jeg mødte ham i går.
Bare rolig. Mig glemmer han næppe.
Lex? Jeg har et kæmpeproblem.
I går fik jeg besøg fra Princeton under Chloes fest ude i laden...
Han dukkede op midt i det hele, jeg tror, jeg har klokket i det.
Har du nogen kontakter på Princeton?
Lex...?
Hvad laver du?
Hold op!
- Hold op! - Jeg kan ikke!
- Hvad er der sket? - Lana...
Hold fingrene fra bogen. Du kommer bare galt af sted.
I var festens højdepunkt.
En sidste fest, før jeg afslutter en gammel sag.
- Prøv ikke at forhindre mig. - Hvem er du?
- Isobel...? - I min nye krop.
- Hvor er Lana? - Hun er her et sted.
Kan du lukke hende ud?
Hvorfor i alverden skulle jeg dog gøre det?
Det hele begyndte med, at Lana fandt bogen.
Hvis der skulle ske noget med den...
Du aner ikke, hvem du er oppe imod, stump!
Nu forstår du måske, at du blot er et insekt på min vej-
- som jeg må tvære ud for at nå større mål.
Nej, Lana!
Jason? Er du uskadt?
LADEN VED MIDNAT
Du er tidligt på den. Du pønser vel ikke på noget?
- Hvad har I gjort ved Lex og Jason? - Du får en langt værre skæbne.
Det her må høre op, før det kører helt af sporet.
Du er altså ikke kun hurtigt. Så stiger spændingen.
- Jeg vil ikke gøre nogen fortræd. - Din magi er imponerende.
- Magi? - Men det er min også.
Vi har rejst gennem århundreder, vi har overlistet døden.
Vi lader os ikke kue af en tryllende bondedreng.
Han er ikke den, han udgiver sig for.
- Jeg kender hans kraft. - Måske skulle vi fjerne den.
Chloe, du må hjælpe mig.
- Jeg ved, du er derinde. - Clark...?
Du må hjælpe mig.
Det er forbi. Hans kraft er væk.
Nu vågner han.
- Hvad har I gjort? - Vi har pacificeret dig, troldmand.
- Jeg er ikke nogen troldmand. - Ikke?
- Er du sikker på det? - Nej. Han er noget andet.
Noget helt særligt.
Jeg mærkede kraften forlade din krop.
Jeg kan fornemme smagen.
Magtens tre sten.
- Du kender dem, ikke? - Jeg har aldrig hørt om dem.
Du har ikke kun hørt om dem. Du har rørt ved dem.
- Det kan vi mærke. - Og det er ikke alt.
Du ved, hvor en af dem er skjult.
Sig, hvor den er, Clark.
- Vær nu sød og sig det. - Jeg ved ikke, hvad I taler om.
- Skal jeg skære det ud af dig? - Nej!
Vi har andre metoder til at få din tunge på gled.
Du begærer den krop, jeg har besat, ikke?
Den begærer også dig, Clark.
Vældig... vældig meget.
Grotten.
Tak for hjælpen, Clark.
Clark....
Er du uskadt? Hvad skete der?
Gjorde Lana det her? Rolig nu. Hvor er hun?
Hun er hos Lois og Chloe, men de er vist besatte.
Ja. Det her lyder sindssygt.
Lana har studeret en heks. Da hun fandt tryllebogen...
- Er Lana besat af en ond heks? - Ja.
Isobel besatte hendes krop. Bogen skal destrueres. Hvor er de?
Det ved jeg ikke...
- Tjek skolen, så spørger jeg Talon. - Okay.
Clark, ring, hvis du finder dem. Led ikke efter dem alene.
Vær forsigtig.
Jeg begynder at forstå...
...hvor jeg genopstod her og nu flere tusinde km hjemmefra.
Det er skæbnen.
Kan I mærke... hvordan de kalder på os?
Magtens første sten findes bag denne væg.
Den vil gøre vores kraft ti gange stærkere.
Når vi besidder alle sten, skal vi vandre på jorden som guder.
Ræk hånden ud og grib efter det, som er skæbnebestemt.
Alle vore lidelser...
...al vor smerte og forfølgelse får en ende i nat.
- Og vores fremtid kan begynde. - Tag den. Før os til æren!
Den første sten...
Jeg har drømt om dette øjeblik.
Omsider...
...er det her.
Glem det.
Du skulle ikke være kommet, Clark.
Dumme dreng.
Vi står i gæld til dig, da du førte os herud. Vi ville skåne dig.
- Jeg kan ikke lade jer gøre det. - Du har intet valg!
Clark Kent, dette er begyndelsen på en ny æra.
- Hans kræfter er vendt tilbage. - Hvordan?
Jeg kommer ikke herfra.
Ligemeget. Vi har taget dem fra dig en gang før.
Så kan vi vel gøre det igen.
Næppe.
- Hvorfor ligger vi i støvet? - Og hvad har vi på?
Er du uskadt?
Hvad skete der, Clark?
I har ikke været jer selv i den sidste tid.
Der har vi jo syvsoveren.
- Hvornår kom I hjem? - I morges. Far laver dine pligter.
Undskyld. Jeg må have sovet over mig.
Hej, far.
Hej, Clark.
Min dreng... er der noget, du vil fortælle din mor og mig?
- Hvor har du fundet den? - Ude fra laden... i høet.
- Clark... - Det var ren magi.
- Uden tvivl. - Nej, sådan rent bogstaveligt.
Jeg skulle ikke have holdt festen uden jeres tilladelse. Det gik galt.
Det var Landa, og alligevel ikke...
Hun var besat af en heks, som fortryllede os.
- Sådan gik det til. - Jeg ved, vi bor i Smallville.
Men hekse, fortryllelser og magi?
Magi findes, far. Jeg så det selv.
Og hvad værre er: Jeg kan tage skade af det.
Du spreder ødelæggelse, hvor du færdes.
Lex... jeg tænkte, jeg ville besøge dig.
Et afskrækkelsesangreb for at komme ondskaben i forkøbet.
Jeg er åbenbart blevet besværget.
Jeg gjorde dig vel ikke fortræd?
Jeg får ikke varige men, men du demonstrerede fængslende evner.
Jeg husker ingenting, og det er nok også det bedste.
- Jeg er bare glad for, du er uskadt. - Takket være Clark.
Jeg husker ikke, hvad han gjorde, men Isobel er historie.
Vi står alle i gæld til Clark.
Jeg forstår ham virkelig ikke.
Han sætter livet på spil for sine venners skyld-
- men så får han pludselig Jason fyret.
Af jalousi?
Lana...
Det var ikke Clark, som fik Jason fyret.
- Det var mig. - Undskyld?
Uanset hvor moden du tror, du er, så går du stadig i gymnasiet.
Jeg ville ikke se dig blive tvunget ind i et forhold.
Hvad har du gang i, Lex?
- Jeg prøver at beskytte dig. - Tror du, det er nødvendigt?
Jeg ved, du er oprørt, men jeg ønskede kun det bedste for dig.
Mit bedste rager ikke dig, Lex.
Jeg vælger selv mine venner.
Og uvenner.
Det er heldigvis ikke min bh.
Lana...
Jeg vil gerne takke dig.
Du har reddet mig endnu engang.
Skønt at have Lana tilbage. Isobel var...
- ...meget aggressivt sexet. - Herligt!
Besat af en led mær.
Lex stod bag Jasons fyring.
Jeg burde have vidst, at du aldrig kunne gøre det.
Jeg blev ikke henrykt, da jeg hørte om jer.
Men jeg blev klar over, at jeg ikke gjorde dig lykkelig.
Jeg var imod, at du havde hemmeligheder for mig.
Det vil jeg ikke udsætte dig for.
Der er en grund til, at jeg vendte tilbage.
I Paris rørte jeg ved Isobels grav. Pludselig kom der et lysglimt-
- og så vågner jeg op i min lejlighed...
...med det her på ryggen.
Den tatovering har jeg set før.
På væggen i grotten.
Jeg skulle have fortalt det for længe siden, men jeg turde ikke.
Du kender grotterne bedst. Ved du, hvad symbolerne betyder?
Desværre ikke.
Tekster: Henrik H. Jensen www.sdi-media.com