FRANKRIKE 1604
Det går inte upp!
Vi måste fly innan vi kommer till fälten. - Isobel?
De tog boken. Vad kan jag göra?
- Vi har ont om tid. - Tid är det enda vi har.
Om vi stupar i kväll, så lovar jag att vi snart reser oss igen.
Fortsätt, fortsätt...
Fredsdomare Wilkins. Kom ni för att beundra ert verk?
Berätta om maktens tre stenar, så slipper grevinnan kanske bålet.
I min bok är en sida markerad.
Vad betyder det här?
Att maktens stenar blir mina.
När de väl är mina ska ni darra och aldrig mer förfölja mina likar.
Demon, anslut dig till dina medbrottslingar!
Förbarma er!
Madelyn Hibbins, Brianna Withridge, grevinnan Margaret Isobel Thoreaux.
Ni har befunnits skyldiga till att utöva den mörka konsten häxeri.
För denna skymf mot Gud dömer jag er att brinna i helvetets eld-
- med vilken ni så ivrigt söker umgänge.
Tror ni att det här slutar med lågor?
Jag sover blott en stund och när tiden är inne-
- väcker min arvinge mig. Då får jag min hämnd!
Hittade du den på eBay?
Ja, en gamling i Nice auktionerade ut den.
Jag fick tömma mitt kreditkort, men jag var tvungen att köpa den.
Grevinnan Isobel Margaret Thoreaux' trollformelbok.
Det liknar symbolerna i grottan.
Ja. Det kanske förklarar vad som hände vid Isobels grav.
Och tatueringen, plus de tolv timmarna som försvann.
- Oj... Hur har du det med latinet? - Så bra som italienskan. Obefintlig.
Jag fixar det.
- Åh, herregud... - Vad är det?
- Det här är symbolen från graven. - Vad kusligt.
Är du oskadd?
Jag har aldrig mått bättre.
Vad gör du här, Lois?
- Vi ska ju ha fest i ladan för Chloe. - Jag sa att ni inte fick ha den här.
För sent. Alla är redan bjudna.
Och Chloe blir sårad, om du sabbar hennes partaj.
- Vad säger du? - Och sen måste jag såra dig.
Lois...
Hjälp mig bli klar innan pappa saknar bilen.
Killen från Princeton kommer och mina föräldrar är bortresta.
Ta det lugnt. Det blir bara lite folk som sjunger "Ja må hon leva".
Inget Sodom och Gomorra. Herr Snobbuniversitet märker inget.
"Hår från två oskulder."
Vi har varit en snäll liten flicka. Inte sant?
Du är ju hemma. Jag ringde allt.
Jag var upptagen med mitt naturvetenskapsprojekt.
- Från vilket århundrade? - Det är en retrogrej.
Jag försöker återskapa lite 1500-tal.
Ni kommer nog att gilla det.
Jag glömde telefonen i din bil.
Den här lukten gör mig sugen på aromatisk latte.
- Jag väntar där nere med mobilen. - Hej då.
- Tack.
Du skulle ju shoppa med Chloe så att jag fick ordna med festen.
Det måste jag ha glömt.
Skärp dig. Lilla fröken Reporter känner lätt osen av fintar.
Jag behöver rejäl hjälp för att hon inte ska nosa rätt på våra planer.
- Nej, det här duger inte. - Inte nu, nej. Du drog ju av det.
- Det är grått. - Jag har inga grå hårstrån.
Jag ska bara låna din toa.
Behöver du en kvinnas handlag?
Hej, Lana.
Hej, Clark.
En sån stor låda.
Det är en present till Chloe.
Hon blir säkert jätteglad, särskilt när du har köpt den.
Jag vill prata om det som hände med Jason.
Det är lugnt.
Det där är vatten under en väldigt...
...hög bro.
Mår du bra?
Du verkar lite... annorlunda.
Det kanske beror på sällskapet.
Jason är min vän.
Det anser inte han.
Vad gör du?!
Jag behöver en lock av ditt hår till en klippbok till Chloe.
- Du hade bara behövt be mig. - Det vore ju inget kul.
- Vad hände med den här? - Den var redan sönder.
Räcker det här?
Det är perfekt.
Tack, snygging.
- Så vackert du spelar. - Tack, men jag är lite ringrostig.
Jag avskyr att störa, men jag ville be dig om en tjänst.
Har jag nånsin kunnat vägra Lana Lang nånting?
- Vad behöver du? - Ett gott vin till Chloes födelsedag.
- Hon fyller inte 21 än. - Nej, men det vore trevligt...
...att skåla med henne och Lois.
Jag lovar att inte skvallra om var jag fick tag på det.
Det blir vår lilla hemlighet.
Jag har kanske en Riesling som inte kan göra så stor skada.
Jag hade tänkt mig ett årgångsvin, en Merlot från Sydfrankrike.
Nåt från en vingård i Languedoc eller Dordogne borde göra susen.
Din smak har mognat efter en sommar i Paris. Ett ögonblick.
1902 från Languedoc.
- Ingen dålig födelsedagspresent. - Vad är det där?
En liten sak jag köpte i St Petersburg.
- En illuminerad handskrift, som... - Du ljuger.
Kartan var inte menad åt dig.
Hur vet du att sidan döljer en karta?
Eftersom...
Lana, vad...?
Du söker efter stenarna, eller hur?
Det går inte för sig.
Jag tycker att du har rätt, Alexander. Du behöver öva mer.
Fortsätt att spela.
Infinitas.
Vad gör vi i skogen?
Månskensvandringen gör Chloe misstänksam.
Jag ville träffa mina tjejer före festen.
Vilken fest?
Nu sabbade du överraskningen!
Festen som ni har planerat en månad?
- Visste du om det? - Undersökande reportern vet allt.
Fast inte varför vi leker skogsnymfer när min fest väntar.
Då är det bäst att vi skyndar oss.
En skål för att fira kvällen.
- Visst... - Nu artar det sig.
Hur mycket tid som än passerar, så glöms aldrig gamla vänner bort.
Det skålar jag för.
Skål!
Madelyn...
Brianna...
- Välkomna till 2000-talet. - Hur hamnade vi här?
Den sista trollformeln jag uttalade-
- flätade ihop mitt blod med symbolen som åkallade min arvinge.
När hon rörde vid den, tog jag hennes kropp i besittning och förde hit er.
Jag är jättesnygg. Titta!
Ja, de är väldigt fina.
Frankrikes skogar! De går inte att ta miste på.
Vi är i Kansas, Madelyn.
- Var då? - I Amerika.
Det var inte meningen att jag skulle återuppstå här, men...
Har du boken?
Den är vår igen, och med den vår magi.
Nu fortsätter jakten på stenarna...
- Samma jakt som fick oss uppeldade? - Det var inte trevligt.
En liten tribut för ultimat makt.
Använd era värdars minnen för att lotsa er fram-
och hjälp oss gripa makten.
- Vet du var tjejerna håller hus? - Tyvärr.
- Jason... - Jag är bara här för Lanas skull.
Jag är hennes kille, vad du än tycker.
- Vi har inte tid med det här. - Tid är det enda vi har.
Var det inte det du sa innan pöbeln tuttade eld på oss?
Karln från Princeton kommer. Varför så sen?
Jag tog den natursköna rutten.
Härlig utsikt.
Har du druckit?
Jag säger bara grattis till Chloe, sen sticker jag.
Ja, du gör som du vill.
- Du ville ju ha mig här. - Man kan ändra sig.
Vad är det med dig och varför är du klädd så där?
Det får mig att känna mig sexig.
Skulle du inte gå?
- Det här seklet har underbar mat! - Och männen tvättar sig faktiskt.
Deras kroppar är så hårda.
Men bättre fester har vi haft. Det är förfärligt!
Det kan vi ju ändra på.
Ja, det har gått 400 år. Vi kanske kan roa oss lite.
Var är Clark Kent?
Clark!
Mr Jacobson, Princeton.
Parta med oss!
Hej, mamma.
Hur är det i Metropolis?
Så kul att ni har roligt.
Vad då? Jaså, mannen från Princeton?
Ja, jag träffade honom i går.
Oroa dig inte. Jag tror inte att han glömmer mig.
Lex? Jag har ett jätteproblem.
I går fick jag besök från Princeton under Chloes födelsedagsfest i ladan.
Festen spårade ur, han var där, och jag har nog sumpat det.
Har du några kontakter på Princeton?
Lex...?
Vad gör du?
Sluta!
- Sluta! - Jag kan inte!
- Vad har hänt? - Lana...
Du borde inte leka med den där. Du kan göra dig illa.
Ni var festens medelpunkt i går.
En sista fest innan jag avslutar det jag inledde för så länge sen.
- Våga inte hindra mig. - Vem är du?
- Isobel...? - I min nya lekamen.
- Vad har du gjort med Lana? - Hon är här nånstans.
Kan du släppa ut henne?
Varför i hela världen skulle jag göra det?
Allt började när Lana hittade boken.
Om nåt skulle hända den...
Du anar inte vem du har att göra med, lille man!
Nu börjar du förstå att du bara är en insekt i min väg-
- som krossas på resan mot större mål.
Nej, Lana!
Hur gick det, Jason?
LADAN VID MIDNATT
Så tidig du är. Du planerar väl inget försåtligt?
- Vad har ni gjort med Lex och Jason? - Inget mot vad du råkar ut för.
Det här måste få ett slut innan det spårar ut.
Du är alltså inte bara snabb. Då stiger spänningen.
- Jag vill inte göra nån illa. - Din magi är imponerande.
- Magi? - Men det är min också.
Vi har färdats genom sekler. Vi har överlistat självaste döden.
Vi tänker inte mästras av en trollande bondpojke.
Han är inte den han verkar vara.
- Jag känner hans kraft. - Den är snart borta.
Chloe, du måste hjälpa mig.
- Jag vet att du är där inne. - Clark...?
Du måste hjälpa mig.
Det är över. Hans kraft är borta.
Han vaknar.
- Vad har ni gjort? - Gjort dig ofarlig, trollkarl.
- Jag är ingen trollkarl. - Är du inte?
- Är du säker på det? - Nej. Han är något annat.
Något speciellt.
Jag kände det när din kraft rycktes bort.
Jag känner smaken av det.
Maktens tre stenar.
- Du känner till dem. - Jag har aldrig hört talas om dem.
Du har gjort mer än hört talas om dem, du har rört dem.
- Det känner vi. - Det är inte allt.
Du vet var en av dem är gömd.
Berätta, Clark.
- Snälla, berätta. - Jag vet inte vad ni pratar om.
- Jag kan gräva fram det ur dig. - Nej!
Det finns lättare sätt att få det vi vill.
Kroppen jag bebor känner du åtrå till, inte sant?
Den åtrår dig också, Clark.
Väldigt... väldigt mycket.
Grottan.
Tack för hjälpen, Clark.
Clark....
Hur är det med dig? Vad hände?
Gjorde Lana det här? Ta det lugnt. Var är hon?
Hon är med Lois och Chloe, men de verkar vara besatta.
Det är de. Det här låter vansinnigt.
Lana har forskat om en häxa. När hon hittade trollformelboken...
- Är Lana besatt av en häxa? - Ja.
Isobel tog henne i besittning. Boken måste förstöras. Var är de?
Jag vet inte riktigt...
- Kolla skolan, så kollar jag Talon. - Okej.
Clark, ring mig om du hittar dem. Ge dig inte på dem ensam.
Var försiktig.
Jag börjar förstå...
...varför jag återuppstod här och nu tusentals mil hemifrån.
Det var ödet.
Känner ni... hur den kallar på oss?
Maktens första sten finns bakom den här väggen.
Den kommer att göra vår kraft tio gånger starkare.
När vi besitter alla stenar, ska vi vandra på jorden som gudar.
Sträck ut handen och greppa tag i det som var ödesbestämt.
Allt vårt lidande...
...all vår smärta och förföljelse får sitt slut i natt.
- Och vår framtid tar sin början. - Ta den. För oss till äran!
Den första stenen...
Som jag har drömt om det här ögonblicket!
Och äntligen...
...är det här.
Inte riktigt.
Du borde inte ha kommit, Clark.
Dumma pojke.
Vi står i skuld till dig, eftersom du visade hit oss. Du skulle få leva.
- Jag kan inte låta er göra det. - Du har inget val!
Bevittna, Clark Kent, en ny eras gryning!
- Hans krafter är återställda. - Hur?
Jag är inte härifrån.
Det kvittar. Vi tog ifrån dig dem en gång förut.
Skulle det bli annorlunda nu?
Det räknar jag med.
- Varför ligger vi i smutsen? - Och vad har vi på oss?
Gick det bra?
Vad hände, Clark?
Ni har inte... varit er själva på sistone.
Titta vem som äntligen är vaken.
- När kom ni hem? - I morse. Pappa gör dina sysslor.
Förlåt. Jag måste ha försovit mig.
Hej, pappa.
Hej, Clark.
Min pojke... det är kanske nåt du vill berätta för din mor och mig.
- Var kom den där ifrån? - Från ladan. I höet.
- Clark... - Det var magi.
- Det tror jag säkert. - Det är sant.
Jag borde inte ha haft festen utan ert tillstånd, men allt spårade ut.
Det var Lana, fast ändå inte.
Hon var besatt av en häxa som förtrollade oss.
- Det var så det gick till. - Jag inser att det här är Smallville.
Men häxor, förtrollningar och magi?
Magi existerar, pappa. Jag såg det.
Och värre än så: jag kan ta skada av det.
Du lämnar förödelse i ditt spår.
Lex... Jag tänkte besöka dig.
Avskräckande räd, om nån ondska fortfarande jäste.
Jag har tydligen blivit besvärjd.
Jag gjorde väl inget med dig?
Inget med bestående men, fast du visade fängslande färdigheter.
Jag minns ingenting, och jag vill nog inte minnas.
- Jag är bara glad att du är oskadd. - Tack vare Clark.
Jag minns inte vad han gjorde, men Isobel är historia.
Alla står i skuld till Clark.
Jag förstår mig verkligen inte på honom.
Han kan riskera sitt liv för sina vänner-
- men sen ser han plötsligt till att få Jason sparkad.
Av svartsjuka?
Lana...
Det var inte Clark som såg till att Jason sparkades.
- Det var jag. - Vad sa du att du gjorde?
Hur mogen du än tror dig vara, så går du fortfarande i high school-
- och jag tänkte inte se på hur nån tvingade dig in i ett förhållande.
Vad håller du på med, Lex?
- Jag försöker skydda dig. - Tror du att det behövs?
Jag vet att du är upprörd, men jag hade bara ditt bästa för ögonen.
Mitt bästa angår inte dig, Lex.
Jag väljer själv mina vänner.
Och ovänner.
De är åtminstone inte mina.
Lana...
Jag vill tacka dig.
Än en gång lyckades du rädda mig.
Skönt att ha Lana tillbaka. Isobel var...
- ...aggressivt sexig. - Kul.
Besatt av en ond slampa.
Lex såg till att Jason sparkades.
Jag borde ha vetat att du aldrig skulle göra nåt sånt.
Jag blev inte överlycklig när jag hörde om er.
Men jag insåg att jag inte gjorde dig lycklig.
Jag tyckte inte om att du hade hemligheter för mig.
Och jag vill inte vara likadan.
Jag kom tillbaka av en anledning.
I Paris tog jag på Isobels grav, plötsligt blixtrade det till-
och jag vaknar i min lägenhet...
...med det här.
Det där har jag sett förut.
På grottväggen.
Jag borde ha berättat det för länge sen, men jag var rädd.
Du känner till de där grottarna bäst. Vet du vad symbolen betyder?
Nej. Tyvärr.
Översättning: Christina N Preinfalk www.sdimedia.com