- Vad lyssnar du på? - Min favoritlåt.
Vad heter du?
Spelar det nån roll?
Det är städerskan.
- Mr Luthor har ingen kommentar. - Säg ingenting.
Min klient har ingen kommentar.
Miljardären Lex Luthor släpptes mot borgen.
Han är misstänkt för det ohyggliga mordet-
- på en ung, oidentifierad kvinna i morse. Utredningen...
Hur hamnade du naken bredvid en död kvinna du inte kände?
- Jag dödade henne inte. - Det var inte det jag frågade.
Du måste vara ärlig mot mig.
- Drack du i går kväll? - Ja, på insamlingen och på hotellet.
- Kan du ha blivit drogad? - Det har hänt förr.
Då syns det i blodprovet.
Försök komma ihåg allt du kan om henne.
Jag kan inte...
Hon hade en rosa PM3-spelare. Vi lyssnade tillsammans.
Den fanns inte på listan. Hade hon den på hotellet?
- Det är åklagaren, Corinne. - Tack, Shannon. Jag kommer.
Stanna här. Jag vill inte att du säger nåt dumt till media.
Du är inte speciellt trevlig.
Jag håller dig inte i handen, Lex. Det får din mamma göra.
- Lex. - Clark.
Såg du mig på nyheterna?
- Hur mår du? - Inte så bra.
- Är du här som min vän? - Säg att du inte gjorde det.
Vi träffades på Operan och åkte till ett hotell. Jag dödade henne inte.
- Vem var hon? - Jag vet inte.
- Vet du inte det? - Det var en otrolig kväll.
Vi träffades och jag blev hänförd. Men jag är ingen mördare.
- Min far sätter dit mig. - Han sitter i fängelse.
Tror du det spelar nån roll?
Gå hem, Clark. Du vill inte bli inblandad i det här.
Jag sover bara en stund.
Margaret Isobel Thoreaux...
Ni har praktiserat den mörkaste av konster - häxeri.
Jag dömer er till att brinna i helvetets eldar.
Ni har förrått mig, Isobel. Nu ska ni dö.
Tack för att du kom, Clark. Det är kul att se dig.
Hur mår Lex? Jag har försökt få tag på honom.
Han tror ni försöker sätta dit honom. Gör ni det?
Nej, Clark.
- Varför ska jag tro er? - Du har ingen anledning.
Lyssna på mig. Jag var sjuk, Clark.
Leversjukdomen jag hade var en dödsdom.
Men det hände nåt som jag inte kan förklara.
Jag vaknade på golvet och det var bråk. Jag...
Det kändes som om...
...en annan sorts energi fanns inom mig. Det var nåt...
...starkt och...
...gott. Jag var förändrad.
Och min lever var frisk.
- Vad var det? - Jag vet inte, det var ett mirakel.
Jag såg att mörkret som...
Den destruktiva kraften jag hade inom mig...
Jag ser den i Lex nu.
Jag måste hjälpa honom.
- Tror ni han gjorde det? - Nej, det var passion eller en fälla.
- Hade flickan nån bil? - Lex körde henne till hotellet.
De hittar inte hennes bil vid Operan. Lex har mönster.
Kvinnan fick köra sin bil till hotellet.
Han tänkte smita på morgonen utan att köra hem henne.
Hade flickan brunt hår? Då påminde hon honom om Lillian.
Det är hans mor.
Du måste hjälpa honom.
- Om jag hittar bilen... - Ta hit allt du hittar.
Jag får se vart det leder mig.
- Men jag litar inte på er. - Jag vet. Men du kommer väl hit?
- Din dumma... - En gång bet den faktiskt mig.
Hej, Lana. Det krävs ett visst handlag.
Mår du bra? Du ser lite blek ut.
Jag hade en konstig dröm som jag inte får ur skallen.
Nån söker dig.
Söker hon mig? Tack.
- Ursäkta mig. - Lana?
Äntligen får jag träffa dig. Du är så vacker.
- Ursäkta... Känner jag er? - Jag är Jasons mamma.
- Blev du överrumplad? - Nej, inte alls.
Jo... jag blev lite överrumplad.
- Jason har inte sagt nåt. - Han vet inget.
- Kan vi sätta oss? - Självklart.
- Vill ni ha te? - Nej, tack.
Jag vet att det låter brittiskt, men jag kan inte dricka te i en mugg.
Hur mår Jason? Jag har inte pratat med honom sen han lämnade Paris.
Han kanske tror att jag är arg på honom.
- Är ni inte det? - Jag vill bara träffa honom.
Jag har verkligen velat träffa er, mrs Teague.
Men om Jason inte vill vara en del av ert liv, vill inte jag heller det.
Inte bakom ryggen på honom.
Jag vill absolut inte sätta dig mellan oss, men...
...kan du berätta för honom att jag bor på Smallville Inn?
- Säg att jag vill träffa honom. - Visst.
Tack så mycket.
När vi träffades såg det ut som du kände igen mig.
Hur kan det vara så?
Adjö, Lana. Ni måste besöka mig i Metropolis.
Du är så vacker. Nu förstår jag varför han ville vara med dig.
- Var har du varit? - Jag har besökt Lionel.
Varför det? Ska du göra samhällstjänst?
Det låter otroligt, men han gav mig en ledtråd.
Han sa att flickans bil kunde vara vid hotellet, och det stämmer nog.
Hotellet tog hand om tjugotvå bilar den kvällen.
Alla utom tre tillhörde hotellgäster, två tillhörde män i baren.
Jag hittar inte ägaren till den sista bilen.
Så konstigt... Låt mig försöka.
- Polisen kollar inte ens det här. - De tror att Lex är skyldig.
Men är det inte möjligt att det här är en fälla?
Lionel Luthor berättar plötsligt allt för dig.
Jag tror inte det. Något har hänt med Lionel, han är förändrad.
Clark... Han är en mästare på att manipulera. Lita inte på honom.
Och Lex är i goda händer. Corinne Harper kallas "Barracudan".
Men han behöver en bra agent. Har du sett det här?
Polisen har förhört tretton kvinnor som har haft sex med Lex i år.
Vad är det för fel?
Lex sa att det inte brukade hända.
- Trodde du på honom? - Jag måste tro på nån, Chloe.
Där är det.
Eve Andrews, 28 år. Hon bor i Metropolis.
- Lex? Vad gör du? - Räddar mitt skinn.
Vad fan gör du här?
Du måste hjälpa mig.
- En oskyldig man bränner inte bevis. - Tänk efter, Clark.
Skulle jag sova bredvid kvinnan jag dödat?
- Det är obegripligt. - Att bryta sig in är obegripligt.
- Jag är din medbrottsling. - Jag bad dig inte komma dit.
Hur hittade du dit?
- Jag hittade hennes bil. - Ringde du polisen också?
- Varför åkte du dit? - Corinne hade hittat en adress.
Jag ville veta vem hon var men visste inte vad som väntade mig.
- Vad fick du veta? - Hon heter Eve Andrews.
Hon har förföljt mig en tid.
- Så du kände henne? - Jag har bara hört namnet.
Du vet att jag inte gjorde det. Min far vill ge igen.
Han känner till alla som förföljer mig.
- Nu har jag ett motiv. - Jag tror inte det är han.
Jag besökte honom. Han vill hjälpa dig.
Fick han dig att leta efter bilen? Du gör precis som han vill.
Min far och jag är fiender. Du måste bestämma vem du litar på.
Visste han inte hur hon såg ut, fast hon förföljde honom?
Lex har ljugit om många saker. Tror du han har gjort det?
Han framstår inte riktigt som oskyldig, men nåt är konstigt.
Titta på det här.
- Hur fick du tag på det här? - Vissa jobbar för småpengar...
Kolla på det här. Ser du?
Hon har två diamantörhängen.
Vi hoppar över den äckliga delen...
Det här är precis innan de går in i takvåningen.
Ett örhänge är borta.
Den döda kvinnan hade två örhängen.
- Antingen hittade hon det eller så... - ...var det två kvinnor.
Tack, Shannon.
Det var min assistent. Du hade inga droger i blodet.
Provet var kanske ändrat. Min far är kapabel till sånt.
Du låg bredvid kroppen täckt av blod, och du hade motiv.
- För att hon förföljde mig? - Ja. Vet du varför hon gjorde det?
Du har haft sex med henne.
Hon fick diamantörhängen som tröst. Hur kan du ha glömt henne?
- Jag kommer inte ihåg alla ansikten. - Vi ser ju alla likadana ut...
Jag var också din typ. Har du glömt det också?
- Jag kommer ihåg det, Corinne. - Vad glad jag blir.
Du måste njuta när jag får betala för mina snedsteg.
Det är tillfredställande att se dig du fångad i din egen fälla.
Men jag ser oerhört klart här uppe.
Den som gjorde det här måste ha tillgång till mina filer.
Jag trodde det var min far, men det var kanske fel.
Du har ansvar för databasen.
Jag hoppades att vi kunde undvika en intressekonflikt.
Jag hade tydligen fel.
Jag är inte längre din advokat.
Polisen letar inte efter örhänget och ingen har hittat det.
Om jag var ett örhänge...
Vi spelar upp händelsen igen. Lex tryckte Eve mot väggen.
Kom igen nu, grabben. Tryck upp mig mot väggen.
Hennes hand var här, och jag tror att hans hand var här.
Han kanske råkade dra av henne örhänget.
Sen tryckte hon upp honom mot den här väggen.
Hej...
- Jösses. - Ni får gärna komma in.
- Nej, vi tar nog trapporna. - Vi gjorde ingenting. Det är sant.
Clark...
Det kanske ramlade ner i sprickan.
Jag är glad att du kom.
- Varför tog du hit det? - Lex berättar inte sanningen.
- Tror du jag gör det? - Du hjälper till. Jag litar på dig.
- Det tillhörde flickan på Operan. - Eve Andrews?
Hon hade två örhängen när hon dog.
Jag tror det finns två flickor och att flickan i hissen lever.
Ingen hatar som en försmådd kvinna.
När jag ville bli av med en kvinna skickade jag diamantörhängen.
Ett bud lämnade dem, så jag undvek avsked. Det blev min signatur.
Det verkar som min son för traditionen vidare.
Flickan i hissen är en av Lex före detta älskare.
Hon är mördaren.
Jag är här, Corinne. Ville du prata om nya bevis?
Först slutar du, sen är du tillbaka... Vad vill du?
- SOS, alarm. - Det gäller ett mord.
Alla linjer är upptagna. Dröj en liten stund.
- Vad gör du? - Vad är det, Lex?
Känner du inte igen mig?
Lovar du att vara tyst?
- Välkommen hem. - Kom du förbi vakterna?
Jag jobbar för din advokat. Jag sa att du hade druckit.
De hjälpte mig att bära upp dig.
- Varför här? Varför gör du det här? - Det var här det hände.
Här gjorde jag mig förtjänt av mina örhängen - första gången.
Du kommer ihåg den här natten, men inte första gången.
Det gör jag. Jag hade en fästman, men det visste inte du.
Jag var otrogen eftersom jag trodde att du älskade mig.
Jag gjorde slut med honom, men du ville inte prata med mig.
- Förlåt, om jag hade vetat... - Men det gjorde du inte.
När vi träffades på Corinnes kontor kände du inte ens igen mig.
Jag var ingen för dig. Jag började gå igenom dina filer.
- Och jag var inte den enda... - Eve Andrews.
Bland andra. Men hon var helt galen i dig.
Jag sa att du ville gottgöra henne på hotellet.
Sen la jag nåt i champagnen när vi hade älskat.
- Men det syntes inte i blodprovet. - Du fifflade med det.
- Jag bytte ut resultatet. - Du skickade mig till hennes hus.
Polisen skulle ta dig, men det blev inte så. Nu är vi här.
Vad är det för fel? Du är så tyst.
Berätta för mig.
Jag har träffat din mamma.
- Var? - Här.
Du vill inte prata med henne, så hon kom till mig.
Hon bor på Smallville Inn och vill träffa dig.
- Varför sa du inget? - Jag vet inte.
Jag vill inte vara en budbärare mellan dig och din mamma.
Det skulle jag aldrig be dig. Hon har ingen rätt att komma hit.
Förlåt.
Hon verkade vara orolig för dig.
Hon verkade säkert både ledsen och förtvivlad - men det är hon inte.
Hon är manipulativ och har försökt kontrollera mig hela livet.
- Är det nåt mer? - Jag drömde om henne.
Jag drömde om Isobel Thoreaux. Hon blev bränd på bål.
Plötsligt var din mamma där.
Du hade ju precis träffat henne.
Jason... Jag drömde om henne innan jag träffade henne.
Där är det, precis som han sa.
- Hur kan serienumret vara så litet? - Med laser.
Lionel sa att diamanthandlarna gör det för att kunna spåra stenarna.
Tänk att Lionel fick sin juvelerare att faxa över sina köporder.
Siffrorna är 7-2-2-D-J-S-3-9-7-0.
Här är de. De var dyra! De skickades till Shannon Bell.
- Varför känner jag igen namnet? - Hon jobbar för Lex advokat.
- Vi måste varna honom. - Jag ringer till polisen.
Du kunde ha förhindrat allt det här.
Du hade bara behövt känna igen mig utanför Operan.
"Hej, Shannon. Vad kul att se dig."
Men det gjorde du inte. Jag hade på mig örhängena du köpte.
Du kände inte igen mig, fast vi hade sex igen.
Jag hade ett liv, Lex. Jag hade en fästman.
Du förstörde mitt liv, men du visste inte ens vem jag var.
Du gör så här hela tiden.
Gör inte det här.
Det måste få ett slut.
Jag är glad för Lex skull, men du borde ha pratat med oss.
Jag ville veta om jag kan lita på honom.
- Vad kom du fram till? - Han behandlade kvinnorna illa.
Jag hade inte sett den sidan hos Lex.
Hur kan han inte bry sig om att han sårar folk?
Det är vad han har lärt sig.
Det är en sak till.
Jag besökte Lionel.
Han ville hjälpa Lex, och det gjorde han.
- Du vet hur farlig han är för dig. - Men jag tror han har förändrats.
- Han är frisk. - Var det inte obotligt?
Jag tror att nåt i mig botade honom.
- Vet Lionel om det här? - Nej, han tror det är ett mirakel.
Jag vet att det låter galet, men jag tror han har förändrats.
Varken Lionel eller Lex förändras. Vi måste acceptera det.
Jag har hört att du hjälpte mig, pappa.
Du har stort inflytande här inne.
Jag visade bara vägen för din vän Clarke.
- Du tror jag var inblandad. - Nej, men du vill ha nåt som tack.
- Ja, det vill jag. - Jag hjälper dig inte ut härifrån.
Du förstår inte. Jag förtjänar att vara här-
- på det här hemska stället. Det är bara mitt eget fel.
Jag är storsint i dag, så jag kanske tror dig.
Vad vill du ha av mig?
Jag vill vara din far, om du låter mig vara det.
Du har blivit frisk, pappa. Förvänta dig inga fler mirakel.
Jag ville tacka dig och be om ursäkt.
Jag vet att du försöker hjälpa mig.
- Hur länge ska det här fortsätta? - Jag vet inte.
Vad vill du att jag ska säga?
- Jag vill att du ska förändra dig. - Jag vet inte om jag kan det.
Du verkar bara bry dig om dig själv.
Du har en sida som jag inte vet nåt om.
Vad är det mer som jag inte vet?
Varje dag undrar jag varför jag fortsätter.
Jag undrar varför jag gör sånt här.
Shannon var kanske galen, men hon hade rätt om mig.
Jag behandlade de där kvinnorna så illa.
Folk dog, och jag kunde ha förhindrat det. Jag förstår det nu.
Det är en början.
När hon tände elden och den närmade sig-
- tänkte jag: "Bra! Det besparar världen mycket sorg."
Men på nåt sätt slocknade elden.
Hon låg på golvet.
Jag fick en andra chans.
De senaste dagarna har din far varit ärligare än du har varit.
Jag hatade det. Det kändes som vi var fiender.
Ge inte upp om mig än.
Vad gör du här, mamma?
Du vill inte prata med mig, men en mor måste få träffa sin son.
- Du ville inte träffa mig. - Jag ville träffa din flickvän.
Det är sättet du gör det på. Men den här gången tillåter jag det inte.
Jag kommer till dig när jag är redo.
- När blir du det? - Jag vet inte, men kom inte hit igen.
Du ska veta att jag är glad att du är lycklig, Jason.
Lana är en förtjusande flicka.
Jag förstår att du flyttade hit för att leva med henne.
Jag visste att du skulle träffa nån som hon.
Träffade jag henne av en slump?
Det är klart att du gjorde. Hur skulle det annars ha gått till?
Jag väntar på dig.
Översättning: Pernilla Hallgren www.sdimedia.com