- Hej, Clark. Vad gör du? - Tittar på trigonometrin.
- Varför det? Du fick väl stipendium? - I fotboll, men de kollar betyget.
När du är klar är det fest hos Katie.
De har bubbelbadkar.
Säger du det?
Tack, men jag har mycket jobb kvar.
- Okej, men kom när du är klar. - Vi ses.
Hej då, Clark.
Det är fest hos Katie.
Hon var söt.
- Vem av dem? - Båda två. Ska du gå ut med nån?
Och förstöra allt genom att ljuga om vem jag är, som med Lana?
- Du hittar säkert nån, Clark. - Men vem?
Man ska vara galen för att vara ihop med mig.
- Hur kan de släppa ut psykfallet? - Man gör så när patienter botas.
Det är dags, Alicia.
Nu får du åka hem.
Varför är Smallvilles quarterback ensam en lördagskväll?
- Alicia? - Jaså, du minns vad jag heter?
Hur skulle jag kunna glömma det?
Du försökte ju döda mig och Lana.
- Du har uppenbart lyckats rymma. - Jag rymde inte.
De släppte ut mig eftersom jag är botad.
- Att teleportera hit var väl onödigt? - Jag körde hit i mammas bil.
Det här hittade läkaren på.
Små mängder bly pumpas in i blodomloppet och stoppar krafterna.
Det var roligt att du mår bättre.
- Men det ändrar inget mellan oss. - Jag vet det, Clark.
Jag kom bara för att be om ursäkt.
Jag ville verkligen inte skada dig.
Du svarade inte på frågan.
Varför är du ensam en lördagskväll?
Jag kanske föredrar ensamhet.
För hemlighetens skull?
Var inte orolig. Jag lovade att jag inte skulle säga nåt.
Hela tiden på Belle Reve tänkte jag på att det fanns nån som jag-
- som vet hur det känns att vara annorlunda och det gav mig hopp.
I mina mörkaste stunder gav du mig hopp, Clark.
Godnatt.
Fick Alicia teleportera sig från Belle Reve?
Nej, hon fick ett blyarmband som gör henne ofarlig.
Förutom krafterna är hon besatt av dig.
- Hon känner till din hemlighet. - Den har hon bevarat.
- Behandlingen kanske fungerade? - Jag vet att du vill hitta nån.
Men Alicia är inte rätt.
Ska jag bara vänta på nästa flicka med superkrafter?
Du vet vad hon gjorde. Alicia bör sitta inspärrad.
Varför släppte de henne då?
- Hon kanske är frisk? - Tänk om hon inte är det?
Jag är bäst. Här har vi Alicia Baker.
"Överdramatisk vilket orsakar instabilitet och psykotiska utbrott."
Sån är hon.
- Vem är han? - Alicias läkare William McBride.
Jag hörde att han gick ut Harvard på två år med många utmärkelser.
Vad säger han om Alicia?
Enligt dr McBride är Alicia frisk.
Då sa hon sanningen.
Det var precis vad unge herr Kent ville höra.
- Vad gör du här? - Kul att se dig också.
- Jag väntade inte att se dig här. - Det var du som lämnade mig.
- Vad är det som händer, Jason. - Du är nog inte redo än.
- Inte för ett sånt förhållande. - Vad för slags förhållande?
Jag vill inte prata om det just nu. Jag måste gå, Lana.
Här hjälper inga superkrafter, Clark Kent.
Det går faktiskt bra.
Slappna av i knäna och glid.
Jag är glad att du ringde. Det trodde jag inte efter vår senaste träff.
- Jag har förstått att du var sjuk då. - Det gör inte jag.
Jag minns att jag kände mig arg och ensam och gjorde allt det där, men...
...när jag tänker tillbaka känns det som att titta på en film.
Det kanske det inte var. Det här kan vara ditt riktiga jag.
Tur att du har stålrumpa.
Du kanske är okänslig mot kyla, men jag känner mig som en isglass.
- Jag har ju värmesyn. - Jag nöjer mig med varm choklad.
Jag måste bara fräscha upp mig. Vi ses därborta.
- Njuter du av friheten? - Vad gör ni här, dr McBride?
Ser hur det går för min favoritpatient.
- Den håller dig inte bara i schack. - Spårar du mig?
Jag måste veta var du är så du inte äventyrar din frigivning.
- Du får inte umgås med Clark Kent. - Vad jag gör med Clark är min ensak.
Du var besatt av Clark, Alicia.
Dina känslor för honom orsakade ditt sammanbrott.
Vill du riskera nåt sånt igen?
- Du sa att jag mådde bättre. - Och så ska det förbli.
Fler terapisamtal på fritiden kanske skulle hjälpa?
Du är en livfull, klipsk, ung flicka.
Du vill väl inte hamna på Belle Reve igen?
Sluta träffa Clark Kent innan nån kommer till skada.
- Jag trodde att du försvann. - Så lätt blir du inte av med mig.
Jag lät det bli kallt. Kan du hjälpa mig?
Tack.
- Vad vill du göra härnäst? - Ska vi ta en biltur?
Visst. Vart vill du åka?
- Har du varit i Kalifornien nån gång? - Kalifornien?
Visst, hoppa in så åker vi.
Menar du allvar?
- Att åka till Kalifornien vore... - Galet?
- Det sa jag inte. - Jag vet att det låter galet.
Jag vill vara där ingen känner mig och vet vad jag har gjort.
Och jag vill att du följer med.
Det går inte även om jag skulle vilja.
Är allt verkligen som det ska?
Ärligt talat måste jag gå.
Förlåt, men jag ringer dig senare.
Den förlorade fadern återvänder.
Jag har försökt nå dig, men du är alltid oanträffbar.
Har du inte tid att tala med din far?
Jag har undersökt rättsdokumenten för att se hur du fick domen upphävd.
Svaret finns knappast i en hög papper.
Det var... ett mirakel, skulle man kunna säga.
Jag måste använda min nyvunna frihet för ett högre syfte.
Du tänker väl inte återvända till LutherCorp?
Du kommer inte i närheten av en chefsposition i brådrasket.
Jag vill inte ta ifrån dig LutherCorp.
Att driva företag intresserar mig inte längre.
Blir det mordförsök på heltid?
Jag förstår vad du menar, Lex. Du är arg och litar inte på mig.
Men det är inte för sent. Lämna vägen som leder utför.
- Vad har du i kikaren, pappa? - Jag vill förbättra världen.
Jag vill syssla med välgörenhet, men inte bara för hungriga och fattiga.
Jag vill hjälpa och inspirera människor.
Jag önskar att alla på jorden kunde känna som jag.
- Är du Frälsaren nu? - Nej, Lex, jag är bara...
Jag är en man med en dröm.
- Gissa vem det är. - Har inte du åkt till Kalifornien?
- Mina väskor ligger i bilen. - Vad ska du göra?
Min psykiater - dr McBride var på skridskobanan.
Om jag träffar dig skickas jag tillbaka till Belle Reve.
- Varför skulle han göra så? - Han kanske är svartsjuk?
Han kanske trodde att jag ville vara med honom.
- Det ska Belle Reves ledning få veta. - Då mister jag min skyddstillsyn.
Vad tror du att de gör om du smiter?
Så länge jag är fri spelar det ingen roll.
Följ med mig, Clark.
Jag vill det, men att fly hjälper inte. Det har jag provat på.
Jag önskar att jag var stark som du.
Men det är jag inte.
Jag gjorde en sak åt dig på Belle Reve innan jag kom ut.
- Alicia... - Det får bli en farvälpresent.
Kan du sätta på dig det en enda gång?
- Hej. - Jag saknade dig på lektionen idag.
Orkade du inte med "Love song of J. Alfred Prufrock"?
Nej, jag träffade Jason.
Det verkar inte ha gått så bra. Förlåt, men du kan inte hålla masken.
Hur är det?
Jag tror att jag vet varför han varit så hemlig.
Han anser inte att jag är redo för "ett sånt förhållande".
Vilket slags förhållande?
Jaså, den sorten.
Då fick jag svar på min fråga också.
- Tror alla att vi...? - Ni var i Paris i tre månader, Lana.
Jaha...
Vi har inte gjort det, men jag tror att jag är redo.
Gör det inte bara för att du är rädd att mista honom.
Det är inte det.
Men Jason går på college och är van vid förhållanden...
...som är lite mer vuxna.
Jag vill inte vara för närgången, men 2/3 av alla under 18 år ångrar sig.
Jag talar för dem om jag ber dig vara helt säker.
- Vänta. Menar du att du har...? - Ja.
När jag praktiserade på Daily Planet.
Han hette Jimmy och var hemskt söt med sin fluga.
Det var en sommarförälskelse som jag trodde var allvar.
Önskar du att du låtit bli?
Ibland. Det var inte hemskt på nåt sätt, men det kändes inte speciellt.
Det finns bara en första gång.
Så var säker på att Jason är killen du vill minnas för alltid.
Ta det lite lugnt.
- Jag vill dra ut på det. - Jag ska göra mitt bästa.
- Ett ögonblick, bara. - Vad är det?
Vad är det?
- Jag är oskuld. - Toppen, det är jag också.
Är du?
- Vad är det? - Vi är ju inte tillsammans.
Ingen vill vara mer tillsammans med dig än jag.
Du är den vackraste, sexigaste tjej jag träffat.
Jag släpper dig aldrig.
- Ska jag vara din flickvän? - Nej.
Jag vill gifta mig med dig.
Menar du allvar?
Vi var menade för varandra. Åker vi till Las Vegas är vi gifta imorgon.
Vi har samlats för att viga detta lyckliga par.
- Giftermålet ska tas på allvar. - Hoppa fram till det bästa.
Tager du, Clark Kent, denna kvinna att bli din fru?
- Ja, för fan. - Alicia Baker?
Tager du denne man till din äkta make?
- Ja. - Då kan du kyssa... Det gör du redan.
I kraft av mitt ämbete förklarar jag er man och hustru.
Hela huvudet svämmar över.
Drunkna inte än.
Jag kan knappt tro att jag är fru Clark Kent.
Nu sätter vi pricken över "i".
Du är tidig, Jason.
Jag fick meddelandet och det lät väldigt viktigt.
Det var inte såhär det skulle bli.
Se mig i ögonen och säg att du inte älskar mig.
Det finns ingen anledning till att vi inte ska vara ihop.
Nu måste jag hindra dig.
Jag skulle gärna vilja, men det går inte.
- Inte på det här sättet. - Nu förstår jag inte.
Jag trodde att du gjorde slut med mig för att...
Jag har inte varit ärlig mot dig.
- Har du en annan? - Nej.
Vad är det då, Jason? Varför gjorde du slut?
För att vi inte träffades av en händelse.
- Jag tror att min mor ligger bakom. - Hur är det möjligt?
Mamma fick mig att åka till Paris för att träffa "nån särskild".
Sen hände allt: tatueringen, Isobels grav och boken med trollformler.
Jag anade inget förrän du drömde om mamma och om Isobels bål.
- Det var bara en mardröm. - Eller ditt undermedvetna.
Jag ville inte att mamma skulle utnyttja mig för att komma nära dig.
Vad som än händer förändrar det inte mina känslor för dig.
- Jag älskar dig så mycket. - Jag vet vad du menar.
- Vänta. - Det behövs inte. Vi är gifta.
Det måste gå rätt till. Jag vill ha hela dig.
- Vad gjorde du med mig? - Var inte arg.
- Hur kände du till röd kryptonit? - Jag vet allt om dig.
- Vi är menade för varandra. - Du drogade mig.
Jag hade ingen annan utväg, eftersom jag inte kunde stanna.
Jag kunde inte åka utan dig, så om du kunde lyssna på ditt hjärta nån gång.
Du inser inte ens att du gjort fel.
Du kunde fått vem som helst, men valde mig. Varför gjorde du det?
- Kryptoniten gör mig viljelös. - Det tror jag inte på.
Den kanske dämpar dina hämningar, men det var Clark Kent som friade.
Clark Kent ville älska med mig på hotellet.
Då gjorde nog Clark Kent ett misstag.
Nej, det var jag.
Hennes mamma har inte heller hört nåt, så ring om du hör nåt, Chloe.
- Jag bad Alicia hålla sig undan dig. - Var är hon, dr McBride?
Hon ringde mig helt hysterisk.
Hon ifrågasatte utskrivningen från Belle Reve.
- Ni hotade att skicka dit henne. - Alicia är min största prestation.
Hon kom till mig nedbruten och jag botade henne.
- Se nu vad du gjort. - Jag? Hon rymde för din skull.
- Du tvingade henne att gifta sig. - Så var det inte.
- Det kommer polisen att tro. - Vad gör ni?
Jag ville förstå Alicias besatthet, så jag studerade dig.
Det var lätt. Sheriffen har många iakttagelser av dig på brottsplatser.
Det kännetecknar problemungdom.
Var inte orolig. Ungdomar sätts inte i fängelse.
De hamnar hos mig på Belle Reve.
- Clark är oskyldig. - Du borde inte vara här, Alicia.
- Ge inte henne order. - Jag gjorde ett stort misstag, Clark.
Du är den ende som känner mig och med dig känner jag mig normal.
- För det ska jag alltid älska dig. - Han får inte skada dig.
- Du vet inte vad du pratar om. - Nu är det slut med det.
Alicia.
- Jag måste nog till sjukhus. - Varför lät du mig inte fånga kulan?
Jag lovade dig att bevara din hemlighet.
Jag lovade det.
Hur känner du dig?
Som om jag ställt mig framför en kula.
Du kanske får komma hem idag, så vänta med skämten.
Hur gick det med dr McBride?
Han sitter på Belle Reve för mordförsök på en patient.
Jag är ledsen för det jag utsatte dig för, Clark.
Jag ville inte förlora det enda som är bra i mitt liv.
Att droga mig var nog inte rätt väg att gå.
Jag ville ha dig även utan stenen.
Jag hör att du talar i imperfekt.
Vila upp dig nu.
Clark...
Jag är verkligen hemskt ledsen. Det vet du väl?
Ja, det gör jag.
Det finns inte mycket som slår en varm brasa en kall kväll.
Tack för att du kom, pappa. Du är väl upptagen med att rädda världen?
Jag hoppades att ditt samtal var en utsträckt hand i försoning-
men jag hade uppenbarligen fel.
Vart ska du, pappa? Tillbaka till motellet på motorvägen?
Men det är snart middag. Du kanske hinner till stadsmissionens soppkök.
De serverar också en riktigt god biff.
Jag måste erkänna att du verkligen går upp i din nya roll.
Du borde veta att jag inte låtsas, Lex.
- Du har förföljt mig sen jag kom ut. - Det förstod du.
Jag spelar inga spel nu, Lex. Det här är mitt liv.
Du tog allt jag hade, men jag gör det bästa av situationen.
Du har rätt. Det är dags för min kvällssoppa.
Pappa... Du kan bo i gästhuset.
Tack, då blir det lättare att hålla ett öga på mig.
Godnatt, pappa.
- Är pappa fortfarande arg? - Vad tror du?
Och du, då?
Jag är arg, men jag är mest av allt besviken.
Jag var påverkad av röd kryptonit.
Du gifte dig med en tjej du knappt känner.
- Det var inte lagligt. - Det kvittar. Giftermål är heligt.
Det handlar om två människor som litar på varandra och vill leva ihop.
Det trodde jag att vi lärt dig!
Du är enastående och fattar livsavgörande beslut varje dag.
Men varför gjorde du det här?
En del av mig känner sig bara fri när jag är med Alicia.
Med henne känner jag mig normal och speciell på samma gång.
Jag vet att du gärna vill hitta nån och det vill jag också.
Jag väntade mig bara att du hade bättre omdöme.
- Nu vet jag varför du är ensam. - Hej, Alicia.
- Du fick tillbaka armbandet, ser jag. - Det håller mig på jorden.
- Jag ville bara tacka dig. - För vad då?
Du hjälper mig bli en bättre människa.
Jag tror på dig.
Jag vet att vi inte kan vara ihop efter det jag gjorde.
Men det förändrar inte mina känslor.
Du ska veta att jag aldrig kommer att avslöja din hemlighet.
Jag älskar dig.
Vänta, Alicia.
Förlåt.
Översättning: Carl Widegren www.sdimedia.com