Kom igjen.
Kommer straks.
Hallo?
Hei, gutter.
Hercules!
- Hva skjedde der inne? - Jeg vet ikke. Få ham inn.
Inn!
- Hvor pokker er Einstein? - Kall på ham.
Dette er Chloe. Legg igjen beskjed, så ringer jeg tilbake.
Det er Lois. Jeg er på vei til familien Kent nå.
Posten min blir fortsatt videresendt til deg. Kan du ta den med?
Ok, takk. Ha det.
Herregud! Hva har jeg gjort?
Herregud!
Jeg så deg ikke. La oss få deg vekk herfra.
Du kommer til å bli helt bra.
Alle jeg noensinne har slått ut, har greid seg bra.
Hei! Jeg kom nettopp, hvorfor er dere oppe?
Vi har visst en gjest. En sulten gjest.
Han skal være bundet fast i... låven.
Jeg bandt ham til en bjelke, mens jeg hentet tingene mine i bilen.
Jeg lenket ham fast der.
Det der er råttent tømmer! Det er ikke min feil.
Hvordan knakk denne bjelken?
- Jeg er allergisk. - Hvor fant du ham?
Faktisk så...
- Jeg traff ham. - Med bilen din?
Nei, med en knyttneve!
Jeg skulle ringe dyrlegen, men nå virker han helt fin.
Du får lage noen flygeblader i morgen, så vi finner eieren.
- Det er sikkert noen som savner ham. - Gjerne for meg.
Det kunne jo vært morsomt å ha en hund her.
- Kanskje vi kan beholde ham. - Vi ser hva som skjer i morgen.
Ja, ikke bli for knyttet til ham. Jeg går og legger meg.
- Vi bør få oss litt søvn. - Jeg gjør gjøremålene mine nå.
- Klokka er tre på natta. - Lois bor her nå.
Skal jeg gjøre det i superfart, må jeg gjøre det når hun ikke ser på.
Da kan du begynne med den der.
Jeg trenger iallfall ikke skjule noe for deg.
Hei!
Lois' post kommer hjem til meg. Er hun her?
- Hun er sikkert fortsatt i dusjen. - Hvem er bisken?
- Vi vet ikke. Lois fant ham. - Tar hun inn løshunder nå?
- Hvordan går det med henne? - Lois?
Hun tok over beskjeden på svareren, bruker alt varmtvannet-
- og hun har overtatt rommet mitt. Hun har det helt fint.
Og hvordan har du det?
Det er vanskelig å være meg selv når hun er her.
Nå har du han her. Du kan være deg selv sammen med ham.
Og jeg er alltids her.
Så kaldt det er!
- Jeg prøver å finne henne. - Jeg kommer straks.
Vi får se om denne holder deg.
Flink gutt.
Sitt.
Jøss...
Du har visst også en hemmelighet. Hvor er du fra?
Hva har du gjort?
- Den må ha rullet. - Gjennom gjerdet?
- Sprøtt, hva? - Ja, sprøtt.
Men slikt skjer. Håndbrekket må ha løsnet, eller noe.
- Det er jo en gammel traktor. - Den er gammel.
Jeg må uansett dra. Vi sees.
- Jeg lekte bare med Skippy her. - Vi kaller ham ikke Skippy.
Ok, hva vil du kalle ham?
Han er irriterende, og jeg blir dårlig når han er i nærheten.
Vi får kalle ham Clarkie.
Kom her, Clarkie!
Jeg har lagd flygeblader, så vi blir kvitt deg.
Det trengs ikke, han har mikrobrikke. De kan skanne den på dyremottaket.
Jeg har brukt hele formiddagen på disse!
Jeg er snart tilbake, jeg må snakke med foreldrene mine om noe.
Ikke se sånn på meg.
Clarkie...
Vi bør vel kjøpe en ny stek til moren din. Sitt, Clarkie!
Flink bisk.
Hei. Hva kan jeg hjelpe dere med?
- Vi fant denne hunden. - Jeg fant ham.
Jeg kjørte på ham, men ikke hardt!
- Vi kaller ham Clarkie. - Det gjør vi ikke.
Er det "ie" -delen du ikke liker? Vi kan kalle ham bare Clark.
Men da blir det forvirrende. Kanskje du skal vurdere å bytte navn?
Du kan hete Skipper.
Han har en ID-brikke. Vi lurte på om du kunne skanne den.
Hvis det ikke er for mye bry.
Ja, det kan jeg.
- Rolig! - Han er visst ikke glad i deg.
Kanskje jeg skal gjøre det.
Prosit.
Takk.
- LuthorCorp? - Tuller du?
- Sikkert en forsøkshund. - Forsøkshund?
Jeg kan gjerne levere ham for dere.
Nei, vet du hva?
Vi ordner det. Takk skal du ha.
Kom her, gutt!
Jeg bør ta navn og adresse, i tilfelle noen ringer fra LuthorCorp.
Tar du ham med til gården? Jeg snakker med Lex.
Gjerne! Kom, så nyser vi litt.
På plass, Clarkie!
Takk.
Josh! Gjett hvem som nettopp dukket opp!
Einstein.
En fyr ved navn Clark Kent har ham på gården sin.
Det er godt nytt, lillebror.
Jeg trodde vi måtte gjøre brekket i morgen med bare denne idioten.
Hvorfor gjør du sånn?
Hva bryr du deg om det?
Det er bare en hund.
Hvordan går det med ham?
Han har nok igjen til å hjelpe oss med Einstein.
Så gir vi dem styrken tilbake til i morgen.
Hvorfor fikk dere ikke effekten til å vare lenger?
Jeg vet ikke. Jeg var bare en dyrepasser.
Vi er i rute igjen, lillebror. Nå stenger vi for dagen.
Genevieve. For en overraskelse.
Ser du etter Jason, så er han i Metropolis.
Jeg kom for å møte deg.
Jeg trodde ikke vi hadde noen flere forretninger å drøfte.
Et glass?
- Regner med at min sønn er dyktig? - Svært.
Han går virkelig inn for det prosjektet jeg har gitt ham.
Og det prosjektet krever ikke at han flytter ut av Smallville?
Nei, det er tvilsomt.
- Jeg undervurderte deg, Lex. - En vanlig feil.
Men en jeg ikke vanligvis gjør.
Sta, unge menn er visst blitt min akilleshæl.
Først Jason, og nå du.
Du ba meg ansette Jason i LuthorCorp.
Jeg skjønner ikke helt hva problemet er.
Du vet hvorfor jeg ba deg ansette Jason.
For å få ham bort fra Lana Lang.
Men du bestemte deg for å bruke ham til dine egne formål.
Genevieve, paranoia er ingen attraktiv egenskap hos en kvinne.
Jeg prøver bare å beskytte sønnen min.
Du kunne skrive en foreldrebok sammen med min far.
Den ville blitt en bestselger.
Så du er ikke lenger interessert i hvordan din far ble satt fri?
Jeg velger å tro at han virkelig er rehabilitert.
Dermed plager ikke spørsmålet om skyld eller uskyld meg lenger.
Men det var godt å se deg igjen, Genevieve.
I like måte, Lex.
Hils Jason fra meg.
Synd at han ikke kan hjelpe deg med å finne det du leter etter.
Vanskelig å tro at han er så sterk. Men han er nydelig.
Vent, jeg vet hva du tenker.
Det kunne vært fint for Clark å ha en hund. Han har vært ensom.
Og når Clark begynner på college? Hvem må passe ham da? Jeg!
Lois, det er middag!
Ser du?
Husker du da Clark gjorde det? Han var bare tre.
Det er ikke morsomt.
- Kan du... - Hva skjedde?
Det er min biff!
Slem bisk!
Clark, ta deg en kø. Jeg skulle til å spre.
Eksperimenter LuthorCorp med hunder?
- Det er nok ikke din sak. - Lois fant en med LuthorCorp-brikke.
Gjør dere det?
Da jeg tok over, oppdaget jeg at min far drev mange eksperimenter.
Et av dem gjaldt dyreforsøk.
Hva gjorde de?
De blandet meteorstein med steroider for å øke styrken hos hunder.
Hvorfor ville faren din lage hunder med superkrefter?
Hvis jeg forsto min fars galskap, ville jeg vært en lykkeligere mann.
De kunne kanskje vært til militært bruk.
Men det får jeg aldri vite, resultatene var dårlige.
Dyrevernere begynte å demonstrere, så jeg avsluttet prosjektet.
- Jeg hørte at hundene ble destruert. - Tydeligvis ikke alle.
Har den noen problemer?
- Mener du om den har superstyrke? - Nei. Det ville du vel fortalt.
For i så fall ville jeg hatt et skikkelig problem.
Hunden er helt frisk.
Da får den sikkert et godt hjem på Kent-gården.
Beklager dette. Det blir vel smørbrød til middag.
Jonathan!
- Jonathan! - Hold dere unna!
- Martha! - Kom deg vekk fra ham!
Elskling!
- Går det bra med deg? - Jeg greier meg.
Lois, hent bilnøklene. Vi må kjøre ham til sykehuset.
Pappa, hva sa de?
Legen har aldri sett en hund som kunne bite tvers igjennom bein.
Eieren ligger i koma.
Han ble angrepet av noe veldig sterkt. De tror det var en bjørn.
- Men du tror det var hundene. - Noen bruker disse hundene.
De eneste som visste om hunden, var Lex og fyren på mottaket.
Og siden Lex ikke trenger å rane butikker...
- Vi bør sjekke det. - I morgen tidlig.
Clark, bli med meg til skranken.
Jeg vet du liker hunden, men jeg er redd den kan være farlig.
- Jeg må finne ut hvem som gjør dette. - Clark, det betyr ikke noe.
Hvis de var med på å angripe den mannen, så må de avlives.
Da du og mor fant en unge med superkrefter i maisåkeren-
- så ga dere ikke opp, fordi jeg kunne være farlig.
Dere tok meg til dere og ga meg en sjanse.
Han er en god hund. Noen bruker ham til å begå forbrytelser.
Vi må gi ham en sjanse.
Jeg vil at du skal reise herfra med meg i kveld.
Hvorfor det? På grunn av grevinne Margaret Isobel Theroux?
- Du kjenner det navnet? - Er det dette du gjør for Lex?
Forsker på hekser fra 1600-tallet?
Det er visst helt umulig for deg å gi et ærlig svar.
Da Isobel ble dømt sverget hun på å komme igjen via en etterkommer.
Du visste at det var Lana.
Så du fikk meg til å ta henne med til Isobels grav i Paris.
Du visste at hvis hun fikk merket, var det henne.
Så det er min feil at alt dette er skjedd med henne.
Du kan ikke klandre deg selv.
Hvordan kunne du bruke meg på den måten?
- Det er ikke trygt for deg her. - Jeg går ikke fra Lana.
Kanskje du ombestemmer deg når du får høre resten.
Isobel ble dømt av en kvinne ved navn Gertrude.
Isobel sverget at hun skulle drepe alle Gertrudes etterkommere.
- Vi er Gertrudes etterkommere. - Du tror Lana vil drepe deg?
Nei. Men Isobel vil det. Og hvem vet når hun kommer tilbake?
Jeg har gått fra Lana en gang før.
- Jeg vil ikke gjøre det igjen. - Da er du forelsket i jenta...
...som kan komme til å drepe hele familien vår.
PRIVAT EIENDOM
Er dette en hinderløype, eller?
Dritt!
Ser du ham? Kom her, Clarkie!
Det er tett av dyrehår her!
Jeg har tenkt litt. Clarkie var kanskje med på det ranet.
Men han skadet ikke eieren. Det var ikke blod på ham.
Vi kaller ham ikke Clarkie. Det blir Bear eller Bandit eller noe.
Nei og nei!
- Hva er dette for noe? - De skal rane en pengetransport.
Det skjer nå. Ring politiet, jeg tar dem igjen.
Har du tenkt å løpe? Vi har jo min bil.
Vi ringer på veien. Av og til er du helt utrolig sær.
- Kan du kjøre litt fortere? - Du hadde jo tenkt å løpe!
Og jeg vil ikke kjøre på noe.
- Det skal være her et sted. - Men det er det ikke.
Kom igjen! Ta pengene!
- Ta til venstre her. - Hvorfor?
Er dette en magefølelse, eller bare litt sightseeing?
- Stopp her. - Hvor da?
Ta sekkene, så drar vi! Kjapp deg!
- Vaktene virker hardt skadd. - Glem vaktene.
Ta pengene, så stikker vi!
Kom.
Spenn deg fast, lillebror.
Gå og se om du kan hjelpe vaktene.
Det er i orden. Jeg skal få deg ut.
Clark?
- Hva bjeffer han for? - Vet ikke.
Det har ikke noe å si. Vi brenner bilen, hundene og alt.
Vi er på Florida Keys før noen vet at vi er borte.
Hvor er Einstein?
Det er fyren fra dyremottaket.
Ser man det. Noen har visst litt å forklare.
Du måtte bare leke helt, hva?
Da er det fort gjort å brenne seg.
- Er du sikker? - Han så oss. Han kan ikke gå.
- Det var ikke planen! - Planen fungerer!
Vi har pengene, og vi er snart borte.
Du skal vel ikke feige ut nå?
Nei.
Det var det jeg tenkte.
Du fikk alle sekkene ut fra bilen?
Ønsk deg noe, lillebror.
Skal dere noe sted?
Denne karen er visst litt av en helt?
Jeg håper far lar meg beholde ham.
Du har ikke merket noe uvanlig på noen av prøvene hans?
Han virker ganske sterk av og til.
Nei, jeg vil si styrken hans er litt under snittet.
Du har en helt normal, frisk hund her.
- Har du funnet et navn? - Jeg tenker på å kalle ham Krypto.
Interessant navn.
- Jeg får komme meg av gårde. - Takk, dr. Klein.
Bare hyggelig.
Krypto?
Hva betyr det?
Hyggelig.
Fordi bakgrunnen hans er så kryptisk.
Apropos bakgrunnen, jeg dro og så pengetransporten min.
Det var visst noen veldig sterke hunders verk.
Du sa jeg kunne beholde ham.
- Denne hunden kan være farlig. - Han er ikke farlig nå.
Han reddet livet mitt. Jeg tar sjansen på at han er lojal.
Kan du si meg hvorfor jeg skulle sjekke Jasons familietre?
Ikke at det var uinteressant.
Men det var helt klart blant verdens merkeligste forespørsler.
Jeg så ham der nede. Han snakket med moren sin.
Det var åpenbart en krangel.
Men da han kom opp, nevnte han det ikke.
- Hørte du hva de snakket om? - Nei, men han ble tydelig rystet.
Han skjuler noe for meg. Jeg vet ikke hvem jeg kan stole på lenger!
- Fant du ut noe? - Ikke mye.
Jeg kom bare så langt som oldemoren hans.
Lenger tilbake var det absolutt ingenting.
Jeg vet at hun kom fra Castelneau de Montmiral.
Men det er alt. Bortsett fra at...
Går det bra?
Chloe, det er den byen familien min er fra. Og Isobel Theroux.
Og for å gjøre det enda særere...
Genevieves bestemor flyttet Isobel til den kirken i Paris.
Hvorfor vil noen flytte en heks' grav til en kirke?
Det får du spørre Jason om.
Hvis du ser etter min sønn, så er han ikke her.
- Jeg skulle bare levere noe tilbake. - Hvordan går undersøkelsene?
- Jeg vet ikke hva du mener. - Jeg mener Isobel.
Jeg forstår at du nøler. Da jeg hørte at du var ansatt av min sønn-
- la jeg to og to sammen og skjønte sammenhengen.
Du er Genevieve Teagues sønn?
Ja. Selvsagt.
Du kan ikke stole på henne, Jason.
Ikke på min sønn heller, men det vet du vel.
Har du tenkt å påstå at jeg kan stole på deg?
- Hva er dette? - Åpne den.
Jeg tror det kan hjelpe deg.
Ferdig.
Det var på tide.
Nå trenger du bare fikse spisebordet, vinduet, gjerdet...
Jeg trodde det ville hjelpe å vaske ham.
- Kanskje du er allergisk mot såpen. - Kanskje jeg er allergisk mot deg.
Gir du meg et håndkle?
Takk.
Hva skal vi kalle ham? Og Skipper kan du bare glemme.
- Jeg tenkte på Krypto. - Fordi han er så kryptisk?
- Jeg tror ikke det. - Hvorfor ikke?
Det er teit. Kall den neste hunden din Krypto.
Det er ikke så vanskelig. Max, Lucky, Rocky, Bailey, Scamp, Bud...
Du får velge et navn om du vil beholde ham.
Er det sant?
Da jeg var liten hadde vi en hund som var prikk lik denne.
Kanskje det er derfor jeg liker ham. Han het Shelby.
- Det kan jeg leve med. - Det er bedre enn Clarkie.
Kom, Shelby!