St. Moritz, Schweiz
Hvem ringer klokken 3 om natten?
- Det har bare at være vigtigt. - Det er mig, Lois.
Hvor er du, Lucy?
Jeg kigger forbi, søs, men du behøver ikke tage imod mig.
- Vent, Lucy. - Det bliver hyggeligt. Hej.
Jeg håber, I er sultne. For der er rigeligt.
Du havde ikke behøvet alt det her, Lois.
- Lad mig hjælpe til med æggene. - Nej, sid ned og slap af.
I lader mig jo bo her, så det her er det mindste, jeg kan gøre.
- Jeg er ikke så sulten. - Morgenmåltidet er dagens vigtigste.
Bacon?
Jeg bliver nok aldrig gourmetkok, men i køkkenet gør jeg mindst skade.
Måske kan jeg stryge?
- Hvad er der los, Lois? - Hvad mener du?
Du laver morgenmad og tilbyder din hjælp... Du har noget på hjerte.
- Nej, jeg er bare sød. - Hvis du bliver sødere, sulter vi.
Han har ret, mrs. Kent.
I har allerede været så søde mod mig.
Derfor er det svært at bede om endnu en tjeneste.
Er der nogen hjemme? Hej, skat. Hvad hedder du?
- Hej. - Hvor er jeg glad for at se dig.
Det er min søster Lucy. Må hun bo her et par dage?
Det kom lidt pludseligt, men jeg har ferie. Jeg kan sove i laden.
- Lois kan sove i laden. - Det er der ingen, der skal gøre.
Du er velkommen. Du kan bo hos Lois.
Vi går ovenpå og gør klar.
Dig har Lois slet ikke nævnt, Lucy.
- Der er ikke så meget at sige. - Jo.
Hun får de højeste karakterer i skolen, taler tre sprog flydende.
- Alle gode skoler vil have hende. - Imponerende.
Hvor gik det galt med Lois?
Man vænner sig til Clarks charme, ligesom hans tøjsmag.
- Hvordan kan jeg gøre gengæld? - Fortæl noget pinligt om Lois.
Er han ikke morsom?
Nu vil jeg ud og skylle fire tidszoner af.
Er du sikker på, at alting er i orden, Lucy?
Sammen med dig er alt perfekt.
Du snød på den sidste strækning. Jeg slog dig.
Jeg troede ikke, jeg kunne snyde dig med et kys.
- Du milde. - Vent lidt.
- Mangler der noget? - Det ved jeg ikke.
Mine smykker er der stadig, og pungen er uberørt.
- Hvis intet værdifuldt mangler... - Stenen.
- Hvem andre kendte til den? - Aner det ikke.
Ingen så mig tage den i Kina.
- Måske vidste Lex eller Lionel det. - Eller Clark.
Han har jo en hemmelig side, sagde du.
Jeg er ligeglad med, hvem der tog stenen. Jeg vil bare glemme dem.
Det her er ikke en drøm, man vågner op fra. Det er virkelighed.
- Vi må finde stenen. - Nej.
Vores forhold handler mere om at jagte kunstgenstande end om os.
Det er ikke noget forhold.
Husker du, da vores største problem var at kunne kysse hinanden i fred?
- Jeg nød at stå bag tribunen. - Kan vi ikke fortsætte sådan?
Uden at skulle tænke på indbrud, kunstgenstande og familien Luthor.
Og Clark Kent.
Du har ret.
Den, der tog stenen, kan beholde den.
Så kan vi koncentrere os om vigtigere ting... Os.
- Jeg håber, du er tørstig. - Hvad laver du?
Jeg ville hjælpe til og malkede.
Jeg tilbragte forårsferien på en gård i Schweiz.
- Det havde du ikke behøvet. - Skal jeg bo her, bør jeg hjælpe.
- Hørte du det, Lois? - Sagde du noget?
Klæd om. Jeg skal på arbejde.
- Hvornår er du begyndt at arbejde? - I dag. Jeg hjælper til på Talon.
Chloe bliver din guide, men der er ikke meget at se.
Indtil videre virker det lovende.
Glem det. Hun går på pigeskole og har ikke set drenge i månedsvis.
Siden Lucy kom til byen, har du været mere gnaven end normalt.
- Er du ikke glad for at se hende? - Jo da.
Søstre kan man elske uden at synes om dem.
Kan du ikke lide din egen søster?
Det er hende, der ikke kan lide mig, men jeg forstår hende godt.
Du kan være lidt barsk, men der er værre søstre end dig.
Tak for den rungende bekræftelse.
Da mor døde, stod far alene med to piger.
Som alle gode militærledere indførte han en rangorden.
- Han var min chef... - ...og du var Lucys chef.
Det styrkede søskenderivaliseringen.
Jeg skulle sørge for, hun spiste, kom i skole og lavede lektier.
- Du blev hendes mor. - Ja, men jeg var helt uforberedt.
Jeg gav hende råd som: "Kysser du drenge, bliver du gravid."
Hun havde nok flere gøremål end de fleste.
Var det derfor, hun valgte kostskole?
I vores familie har man intet valg. Man må adlyde generalens ordrer.
- Det lyder hårdt. - Lucy slap alligevel billigt.
Jeg mener ikke, at hun ikke fortjener det -
- men jeg var jaloux, fordi hun slap væk hjemmefra.
Jeg må af sted på arbejde. Din mor skal være en slavepisker.
En cafe latte med sojakaffe uden skum og en blåbærmuffin.
- Hvad blev der af sort kaffe? - To gange Lane under samme tag?
Intet varmt vand, vaskemaskinen knokler, og telefonen er optaget.
Ærlig talt er det rart. Ensomheden er væk.
Jeg hader ro og fred.
Er det Lois med bakken?
- Ja, det er et helt gratis show. - Lærer I hinanden at kende?
Ja, Lucy har mange talenter, som violinist i "Zürich Youth Orchestra".
- Det er bare en hobby. - Næppe. De er jo berømte.
- Det er... - Lex Luthor. Jeg har læst om dig.
Dine teorier om fremtidens virksomheder er interessante.
Så skulle du høre mig spille klaver.
Det kunne være spændende at spille med en seriøs musiker.
Pokkers også!
Jeg går hen og hjælper hende.
Hvem er ham, der stirrer på dig?
Hvor er den, Luthor?
- Fortæl, hvad du er ude efter. - Det ved du udmærket.
Jeg fik kortet, for at jeg skulle havne i Kina og finde stenen.
Det hele var planlagt.
Hvis jeg havde været så forudseende, behøvede jeg ikke kunstgenstanden.
Sig, hvor stenen er, ellers går det galt.
Foruden at anklage mig truer du mig også.
- Du brød ind og rodede alt igennem. - Indbrud er ikke min stil.
Din forsvundne skat er her ikke. Du må lede et andet sted.
Giv mig stenen eller overbevis mig om din uskyld!
Du stormer ind og beskylder mig for et klodset indbrud.
Er det her en slags planlagt afledningsmanøvre?
Vend ikke det her imod mig!
Vi ved begge, at intet er stærkere end kærligheden mellem mor og søn.
Det er miss Lane sikkert enig i.
- Er indbrud et af dine talenter? - Jeg betaler tilbage.
- Jeg er ikke nogen forbryder. - Det er jeg ikke helt enig i.
Jeg forstår bare ikke hvorfor, Lucy.
Ved du, hvordan det føles at være anderledes end alle andre?
- Det tror jeg. - Alle i skolen er stenrige.
Jeg må prøve at være som dem og ligne dem.
Det lyder dyrt, men behøver du stjæle for at passe ind?
Mine kreditkort er overtrukkede.
Jeg gik til en klubejer, der låner penge ud til folk som mig.
- En lånehaj? - Ja, det hedder noget andet på tysk.
Det var ham, der stirrede på dig.
- Hvor meget skylder du? - 50.000 dollars.
- Det meste er ågerrenter. - Vi må ringe til din far.
Nej! Generalen tror, jeg er den perfekte datter.
- Vi må fortælle det til Lois. - Jeg vil ikke skuffe hende.
Din søster forstår det sikkert.
Ikke alle har en familie som din.
Lov mig, du ikke siger noget.
Det bedste er nok, hvis jeg gør mig usynlig et stykke tid.
Vent, Lucy.
Det er smartere, du bliver her og holder lav profil.
Jeg kan måske hjælpe dig.
Markus Becker er udsmider i Zürich med et alenlangt synderegister.
Klubben er en facade for folk, man ikke bør stå i gæld til.
- Hun må sige det til Lois. - Det behøver hun ikke.
Jeg vidste, at hun ikke kom for min skyld.
Og hvis han generer hende, taler jeg et par alvorsord med ham.
Husk, at han ikke bare er skolens bølle.
Hun er i knibe, men jeg kender en, der kan hjælpe.
- Bravo, Lucy. - Lane den yngre er en sand virtuos.
Der er vist meget, vi ikke ved om Lane den yngre.
- Du lovede at holde tæt, Clark! - Jeg vil hjælpe dig.
Lucy har vist fortalt om pengene.
Hvilke penge?
Jeg klarer mig fint uden almisser.
Apropos penge... Hvordan vil du betale tilbage?
- Ved at spille på gadehjørner? - Der var en grund til, jeg tav.
- Jeg vil slippe for sladder. - Lad være med at spille mor.
- Hold hende udenfor. - Rolig nu, mine damer.
Lucy skylder 50.000 dollars til en. Nu er han i Smallville.
Hvordan kan det være, at du går til en lånehaj, Lucy?
Det er en lang historie, men jeg bad ikke om jeres hjælp.
- Jeg er voksen og klarer det selv! - 50.000 dollars er mange penge.
- Det er mit problem. - Fortæl, hvordan det gik til?
Jeg er vant til at tackle den slags mennesker.
Obligationer kan ikke spores. De er ikke amatører.
- Du bøjer dig ikke for afpressere. - Jeg er stødt på dem før.
- Kender du Markus Becker? - Han arbejder for et syndikat.
De hindrer mig i at købe et hotel i Zürich.
- Nu kan jeg få en klemme på dem. - Er Lucy bare en brik?
Nej, jeg har andre grunde til at hjælpe hende.
Jeg skal møde Becker på et tomt lager.
- Tag nu ingen chancer, Lex. - Ingen bliver skadet.
Jeg giver dem mappen med GPS-senderen, så de kan spores.
- Han ville møde mig alene. - Nej.
Det kan han godt glemme. Jeg tager derhen alene.
100 stærke, forkromede fælge og 13 højtalere i stedet for et bagsæde?
- Jeg skifter gear. - Er vi der?
- Siger du altid sådan i biler? - Han hader, folk kommer for sent.
- Man skal nødig tirre ham. - Bare rolig. Vi er der snart.
Pokkers.
- Kan du køre fra dem? - Overlad det til mig.
Bliv her.
Jeg ved, at I skal opfylde jeres kvote af fartbøder.
- Kan vi skynde os lidt? - Hold hænderne over hovedet.
- Hvabehar? - Hænderne op.
- Det må være en fejl. - Klap i.
Hent obligationerne, mr. Luthor.
- Åh gud! - Rolig nu.
Godt forsøgt. Læg dem i posen.
Tak... og godnat.
Du vil vel ikke have, at Lucy bliver enebarn?
- Vi har ingen kontanter. - Hvor er Markus Becker?
Aner ikke, hvem du mener.
- Lex! - Han har pigerne, Clark.
- Luk os ud! - Glem det. Det er sket.
Ikke så hastigt. Jeg plejer at redde os ud af suppedasen.
- Jeg finder på noget. - Vi er ikke låst inde i spisesalen.
Eller faret vild på cykel i Bangkok.
Jeg forstår ikke. Du fik jo pengene. Rejs hjem til schweizerostene.
Luthors kilde er kun lige blevet åbnet. Jeg vil være rig.
- Holder du os som gidsler? - Klap i, Lucy.
Lad hende gå. Du har ikke brug for os begge.
Vel har jeg så. To gange Lane betyder mere i puljen.
Verden har mere brug for hende end for mig.
Det er hende, der har en fremtid, hvis hun bare holdt sig på måtten.
- Spis nu, piger. - Gavmildt. Så sulter vi da ikke.
Den med klistermærket er uden tomater.
Lucy... Hvorfra vidste han, at du ikke kan lide tomater?
- Lucy Lane har snydt os. - Det var en dristig anklage.
Det hele var opdigtet. Der var ikke noget lager.
Kun Lucy kendte til GPS-senderen. Becker undgik mappen som pesten.
- En prof som Becker er forsigtig. - De har en større plan.
Hun "kom til" at vække mig, så jeg ville afsløre hende.
Snøftehistorien om skolen skulle få mig til at have ondt af hende -
så jeg ville bede dig om pengene.
- Hun førte os bag lyset. - Men hvorfor blev Lois bortført?
- Hvorfor kidnappe sin egen søster? - Rivaliseringen stikker dybt.
Becker på linje et, mr. Luthor.
Læg 500.000 dollars i obligationer -
- i lastvognen på vej 54 nord for Cherry Hill.
Sådan leger vi ikke.
Clark?
Jeg sværger på, at det ikke skulle foregå sådan her.
Hvem bankede Michael Hoover, når han var efter dig?
Hvem lod dig ligge og snorke i min seng hver nat, da mor døde?
- Undskyld, Lois. - Det er ikke nok.
Hvordan kan man blive kriminel med dine forudsætninger?
- Ingen er mere perfekt end dig. - Det var det, generalen ønskede.
Jeg spillede bare med. Fra første skoledag ville jeg bare hjem.
- Hvorfor sagde du det aldrig? - Hvordan det?
Han kunne jo ikke holde mig ud.
- Han ville bare have dig. - Hvad snakker du om?
- Han sendte mig på kostskole. - Fordi du er lynende intelligent.
Du fortjener den bedst tænkelige uddannelse.
Tro, hvad du vil, men jeg har altid misundt dig.
Mig?
Jeg blev slæbt jorden rundt som en gammel kuffert.
- Du havde noget, jeg aldrig havde. - Hvad?
Far.
Lucy... Ingen af os har nogensinde haft en far.
- Undskyld, jeg involverede dig. - Vi har prøvet det, der var værre.
Stop nu.
- Hvordan har du det? - Jeg ved, hvorfor selen hjælper.
- Hvad gør du med min søster? - Hun overdrages til myndighederne.
Undskyld.
Lucy!
- Har du fundet Lucy, Lex? - Nej, kun bilen minus pengene.
Jeg ved, Lois har det meget skidt med alt det her.
Jeg kom ikke efter pengene. At have Becker bag lås og slå er mere værd.
Handlen i Zürich... Det var godt, at nogen fik noget ud af det.
- Hvordan har Lois det? - Det ved jeg ikke.
Hun har ikke sagt noget hele dagen.
Hvorfor skulle Lucy flygte? Lois er jo hendes familie.
At de har samme blod, gør dem ikke til en familie.
Se bare på os, Clark. Jeg er noget, min far har fremavlet.
Han havde brug for en arving, men dine forældre fik dig af kærlighed.
Sådan en familie foretrækker jeg til hver en tid.
- Lois og Lucy burde være venner. - Det bliver de måske.
Men det må de afgøre. Du må ikke bebrejde dig selv det.
Lex...
- Savner du sommetider søskende? - Før i tiden gjorde jeg.
Men så mødte jeg dig. Du står mig nærmere end en bror.
Er du kommet dig oven på orkanen Lucy?
- Jeg håber, hun bliver klogere. - Hemmeligheder skaber problemer.
Er det sværest at bevare hemmeligheden eller være uvidende?
Har du talt med Lois? Hun sidder indenfor og tog det hårdt.
Lois har altid villet beskytte sin lillesøster.
Selvom man prøver, kan man ikke redde alle.
Men du prøver alligevel. Ikke også, Clark?
Du har misforstået begrebet "privatliv", far.
En af dine ansatte besøgte mig.
- Var det et officielt ærinde? - Vores ærinder er afsluttede.
Det var Jason Teague.
Han sagde, jeg havde taget noget, der ikke var mit. Tyveri.
Det er næppe første gang.
Måske, men anklagerne var falske.
I betragtning af, hvad der mangler, ville jeg ønske, jeg var skyldig.
- Hvad var det? - Det ved du godt. For du tog den.
- Hvis du vil spille, så brug kort. - Lad os tale om det.
Du lejer en til at lede efter en kunstgenstand i Kina.
Han finder den, men beholder den, så du må stjæle den tilbage.
- Du gør hæleri til en kunstform. - Fandt Jason Teague stenen?
Enten er du verdens bedste svindler -
eller også er du ualmindelig naiv.
Farvel, Lex.
Var stjernekikkerter ikke forbeholdt tumper og forfølgere?
Mine evner som menneskekender er ikke noget at råbe hurra for.
Vil du smide mig ud, forstår jeg dig godt.
Jeg ville bare sige, at der står mad i ovnen, hvis du er sulten.
- Tak. - Hvordan har du det?
- Jeg har lige talt med generalen. - Deraf råberiet?
Han er meget skuffet over, at jeg lod det her ske.
Jeg er "familiens svage led".
Det er jeg ked af at høre.
Der er noget frigørende ved at bede en general om at rende og hoppe.
Jeg troede, jeg vidste, hvor jeg havde min søster, men...
Det viste sig, at jeg slet ikke kender hende.
Hvis hun ringede i morgen, ville du stadig hjælpe hende.
Ja. Hun er jo min søster.
Jeg synes ikke, Lucy er så slem.
Du er utrolig, Smallville. Du tror godt om folk, der tromler dig ned.
- Det er nok derfor, vi er venner. - Er vi venner nu?
Jeg siger ikke noget, hvis du ikke gør.
Tekster: Kai-Asle Sønstabø www.sdi-media.com