St Moritz, Sveits
Hvem ringer klokka tre om natta?
- Dette bør være viktig. - Lo, det er meg.
- Lucy? Hvor er du? - Gode nyheter, storesøster.
- Jeg kommer på besøk i overmorgen. - Lucy, vent.
Jeg gleder meg til å se deg. Ha det!
- Jeg håper dere er sultne. - Du hadde ikke trengt å gjøre dette.
- La meg hjelpe til. Hva med egg? - Nei, sitt ned. Slapp av.
Jeg bruker hjemmet deres som et motell. La meg gjøre dette.
Jeg er ikke så sulten. Jeg tar bare juice.
Kom igjen. Frokost er dagens viktigste måltid.
Bacon?
Ok, så er jeg ingen mesterkokk-
- men det hadde gått verre om jeg skulle ha gjort gårdsarbeid.
Kanskje jeg kan stryke klær?
- Lois, hva foregår? - Hva mener du?
Du har laget frokost. Du tilbyr deg å gjøre husarbeid. Du vil noe.
- Nei, det kalles å være snill. - Blir du snillere nå, så sulter vi.
Clark.
Han har rett, Mrs. Kent. Hør her.
Dere har vært så snille mot meg.
Det er vanskelig å be dere om enda en tjeneste. Men...
Lo? Er det noen hjemme?
Hei, søtnos. Hva heter du?
- Hei. - Jeg er så glad for å se deg.
Dette er min søster Lucy. Kan hun få bo her noen dager?
Det kom litt brått på, men jeg har skoleferie. Jeg kan sove på låven.
- Lois kan sove på låven. - Ingen trenger å sove der.
Du får gjerne bo her. Du kan bo på Lois' rom.
Vi skal gjøre det klart.
Lucy, Lois har ikke fortalt noe om deg.
- Det er ikke så mye å fortelle. - La meg godte meg.
Hun får bare A-er på en toppskole i Europa. Hun snakker tre språk.
- Hun kan velge blant colleger. - Imponerende.
- Hva skjedde med Lois? - Clarks sjarm er noe spesiell-
og det samme er klessmaken hans.
Hvordan kan jeg takke for gjestfriheten?
Du kan fortelle flaue historier om Lois.
Morsom type.
Jeg må vaske meg etter den lange reisen.
Lucy? Er du sikker på at alt er i orden?
Nå som jeg er hos deg, er alt perfekt.
Du jukset på den siste biten. Jeg hadde slått deg.
Jeg tilbød deg et kyss. Jeg visste ikke at du ville falle for det.
Herregud.
Vent litt.
- Mangler det noe? - Jeg vet ikke.
Smykkene mine er fortsatt her. Lommeboken, også.
Ok, hvis ingen verdisaker er borte, så...
Steinen.
- Hvem visste at den var her? - Jeg vet ikke.
- Ingen så meg ta den i Kina. - Kanskje Lex eller Lionel står bak.
Eller Clark. Du har sagt at det er sider ved ham du ikke kjenner.
Jeg bryr meg ikke om hvem som gjorde det. Jeg vil glemme steinene.
Dette er ikke en vond drøm. Dette er virkeligheten.
- Vi må finne steinen. - Nei, det må vi ikke.
Forholdet vårt dreier seg mer om artefakter enn om oss.
Det er ikke et skikkelig forhold. Før bekymret vi oss for-
å finne et sted å kysse.
- Ja, jeg fortrakk under tribunen. - Vi kan gå tilbake til de dagene.
Uten å bry oss om innbrudd, artefakter og Luthorene...
...og Clark Kent.
Du har rett.
Den som tok steinen kan beholde den.
Og vi kan fokusere på det som betyr noe:
Oss.
- Jeg håper du er tørst. - Hva gjør du?
Jeg ville hjelpe til og har melket kyrne.
Jeg har bodd på den sveitsiske landsbygda.
Du hadde ikke trengt å gjøre dette.
Hvis jeg skal bo her, må jeg gjøre nytte for meg.
- Lois, hørte du det? - Sa du noe?
- Bytt klær. Jeg skal på jobb. - Jobber du?
Fra og med i dag på Talon. Chloe blir din guide i Smallville.
Ikke at det er så mye å se.
Jeg vet ikke det. Så langt ser det bra ut.
Ikke la deg lure. Hun går på en jenteskole-
så hun treffer ikke mange gutter.
Siden hun kom, har du vært mer gretten enn vanlig.
- Er du ikke glad for å se henne? - Jo, selvsagt.
Man kan være glad i søsteren sin uten å like henne.
- Liker du ikke søsteren din? - Hun liker ikke meg. Naturlig nok.
Du er litt røff i kantene, men Lucy kunne hatt en verre søster.
Takk for de vakre ord.
Da mor døde, satt far igjen med to døtre.
Han innførte militær kommandokjede. Jeg var under ham.
- Og Lucy var under deg. - Ja. Snakk om søskenrivalisering.
Jeg måtte sørge for at hun spiste, gikk på skolen, gjorde lekser.
- Du ble moren hennes. - Ja, men jeg var ikke forberedt.
Jeg ga henne råd som: "Kysser du en gutt, blir du gravid".
Og hun fikk flere plikter enn andre barn.
- Derfor begynte hun på kostskole? - Det ble ikke diskutert engang.
- Man fulgte generalens ordre. - Det høres strengt ut.
Tro meg, Lucy hadde det bedre enn meg.
Ikke misforstå, hun fortjener det.
Men en del av meg var sjalu for at hun kom seg vekk, og ikke jeg.
Jeg må på jobb. Moren din er visst en slavedriver.
Jeg skal en latte med soyamelk, uten skum og en blåbærmuffins.
Hva skjedde med vanlig svart kaffe?
- To Laner i huset. Interessant. - Det er aldri varmtvann igjen.
Telefonen er alltid opptatt. Det er fint å ha dem i huset.
- Det blir ikke så ensomt der. - Jeg hater stille hus.
Er det Lois med et brett? Hei, kusine.
Ja. Det er et gratis show. Har dere oppdatert hverandre?
Ja, Lucy fortalte at hun har spilt fiolin i ungdomsorkesteret i Zürich.
- Det var ingenting, bare en hobby - Med deres rykte, tviler jeg på det.
- Beklager, Lucy, dette er... - Lex Luthor. Jeg har lest om deg.
Jeg synes teoriene dine om USAs fremtid var interessante.
Da vil jeg høre din mening om mitt pianospill.
Kom innom godset. Jeg vil gjerne spille med en musiker.
Pokker!
Jeg skal hjelpe henne.
Lucy? Hvem er han som stirrer på deg?
- Luthor, hvor er den? - Kan du si hva du vil ha?
Du vet hva det er. Du ga meg det kartet-
- fordi du visste jeg ville dra til Kina og finne steinen.
- Alt var planlagt, ikke sant? - Hadde jeg hatt et slikt fremsyn...
- ...hadde jeg ikke trengt artefakten. - Fortell meg hvor steinen er.
- Ellers blir det tøffe tak. - Først anklager du meg...
...og nå truer du meg?
Du bryter deg inn hos henne.
Innbrudd er ikke min stil.
Din forsvunne skatt er ikke her. Du må lete et annet sted. Farvel.
Jeg går ikke før jeg får steinen. Ellers får du overbevise meg.
Du stormer inn og anklager meg for innbrudd. Hvorfor gjør du dette?
- Er det en avledningsmanøver? - Ikke skyld på meg.
Ingenting er sterkere enn kjærligheten mellom mor og sønn.
Og det tror jeg Miss Lang vet, også.
- Du har visst et tyveritalent. - Jeg skal betale tilbake.
- Jeg er ingen forbryter. - Du ligner på en.
Jeg fatter det ikke. Hvorfor?
Vet du hvordan det er å være annerledes?
- Jeg har en viss anelse. - På skolen er det bare rike unger.
For å ikke være et utskudd, må jeg være som dem.
- Se ut som dem. - Det er nok en dyr affære.
- Men må du stjele for å passe inn? - Kredittkortene er maks overtrukket.
Så jeg gikk til en klubbeier som lånte ut penger.
- Gikk du til en lånehai? - Det heter noe annet på tysk, men ja.
Så det var han som var her forleden dag.
- Hvor mye skylder du? - 50 000 dollar.
- Det meste er ågerrente. - Vi må si det til faren din.
- Nei. Han tror at jeg er perfekt. - Vi må iallfall si det til Lois.
- Jeg vil ikke skuffe henne. - Hun er søsteren din. Hun vil forstå.
Ikke alle har en familie som din, Clark.
Vær så snill og ikke si det til henne.
Det er nok best at jeg forsvinner for en stund.
Lucy, vent.
Jeg tror det er best at du blir her og holder en lav profil.
Kanskje jeg kan hjelpe.
Han heter er Marcus Becker. Han jobber på en luguber klubb i Zürich.
Den er et skalkeskjul for skumle långivere.
- Om hun bare kunne si det til Lois. - Det trenger hun ikke.
Hun kom ikke fordi hun savnet meg. Jeg skal finne fyren som plager Lucy.
- Og ta en prat med ham. - Dette er ikke en vanlig skolebølle.
Hun er i trøbbel. Men jeg vet om en som kan hjelpe.
- Bravo, Lucy. Ypperlig fremføring. - Jeg ante ikke at hun var en virtuos.
- Det er mye vi ikke vet om henne. - Det skulle være hemmelig, Clark.
Jeg vil hjelpe deg.
Hun har visst allerede fortalt deg om pengene.
- Hvilke penger? - Jeg kom ikke for å tigge penger.
- Jeg kan fikse dette selv. - Så hvordan skal du skaffe penger?
Spille for småpenger på gaten? Jeg ville ikke si noe til far, men...
- Du er ikke mor. - Ikke bland inn henne.
- Mine damer, vær så snill. - Lucy skylder en sveitser 50 000.
Han har kommet til Smallville for å hente dem.
Hvordan har du klart å rote deg borti en lånehai?
Det er en lang historie. Jeg har ikke bedt om noens hjelp.
- Jeg kan ordne opp i dette selv. - 50 000 dollar er mye penger.
Det er mitt problem.
Kan du ikke fortelle hva som skjedde? Jeg kan håndtere slike folk.
- De vil ha ihendehaverobligasjoner. - Du avviser jo utpressere?
- Dette er noe annet. Jeg vet om dem. - Marcus Becker?
Han jobber for et forbrytersyndikatet som har hindret meg-
- i å kjøpe et hotell i Zürich. Blir han arrestert, kan jeg presse dem.
- Så Lucy er bare en brikke? - Nei.
Jeg har bare andre grunner til å hjelpe henne.
Becker vil møte meg i et lager ved Market og Linden.
- Dette er farlig. - Nei da. Jeg skal levere kofferten.
- Det er en GPS-innretning i den. - Han ville bare ha meg der.
Nei, det går ikke. Jeg drar alene.
En dyr bil med kromfelger, 13 høytalere, men ikke noe baksete.
- Er vi fremme snart? - Må du alltid si det når vi kjører?
Han blir ikke glad hvis vi er sene. Vi bør ikke gjøre ham sint.
Slapp av. Vi er straks fremme.
Pokker!
- Kan du kjøre fra dem? - Slapp av, jeg tar meg av det.
Bli her.
Konstabel, jeg skjønner at du må gi meg en fartsbot...
- ...men kan vi gjøre det raskt? - Hold hendene over hodet.
- Hva? - Hendene i været. Nå!
- Dette er en misforståelse. Jeg... - Hold kjeft!
Hent obligasjonene, Mr. Luthor.
- Herregud! - Nei, bare vær rolig. Ok?
Bra forsøk.
Putt dem i posen.
Takk skal du ha.
Og god natt.
Du vil vel ikke at Lucy skal bli enebarn?
- Tro meg, det er ingen penger her. - Hvor er Marcus Becker?
Jeg har aldri hørt om ham.
Lex!
Clark, han har jentene.
- Hei! Er det noen der? - Det nytter ikke.
Vi er ferdige.
Nei. Jeg bruker jo å få oss ut av problemene du får oss opp i.
Jeg skal pønske ut noe.
Dette er ikke det samme som da vi ble innelåst på skolekjøkkenet.
Jeg fatter det ikke. Du har pengene. Hvorfor drar du ikke bare hjem?
- Du trenger ikke oss. - Jo. Luthors pengebrønn skal bli tom.
- Drittsekk! Skal du ha løsepenger? - Hold munn!
La henne gå. Du trenger ikke begge.
Jo. Med begge to øker innsatsen.
Verden vil være et verre sted uten henne. Hun har en fremtid.
Hvis hun kan lære å oppføre seg.
Spis opp maten, jenter.
- Jeg trodde du ville la oss sulte. - Den med merket er uten tomat.
Lucy? Hvordan visste han at du ikke liker tomater?
- Lucy Lane har lurt oss hele tiden. - Det er litt av en påstand.
Pengeleveringen var en bløff. Det var ikke noe lager.
Lucy var den eneste som kunne ha fortalt Becker om GPS-en.
- Kanskje han bare var forsiktig. - Alt inngår i en plan.
Måten jeg oppdaget hennes innbrudd på Talon.
Hennes sørgelige historie om skolen. Hun ville få min sympati-
og dine penger.
Hun spilte oss som en stradivarius.
- Men hvorfor kidnappe Lois? - Søskenrivalisering sitter dypt.
Linje én, Mr. Luthor. Det er Becker.
- Lex Luthor. - Legg obligasjoner for 500 000...
...i traileren ved Highway 54, nord for Cherry Hill.
Det fungerer ikke sånn.
Clark?
Jeg sverger, det skulle ikke ende slik.
Da Michael Hoover kastet jord på deg, hvem banket ham?
Hvem lot deg sove i sengen sin etter at mor døde?
- Jeg er lei for det. - Det duger ikke.
Jeg vil vite hvorfor du ble kriminell. Alt gikk din vei.
- Du er jo så godt som perfekt. - Det var det far ville.
Jeg bare spilte rollen. Fra første skoledag lengtet jeg hjem.
- Hvorfor sa du det ikke til ham? - Det var ingen vits.
Han ville jo ikke ha meg hjemme. Han ville ha deg.
- Hva snakker du om? - Han sendte jo meg til skolen.
Fordi du var briljant og fortjente den beste utdannelsen.
Tro hva du vil. Men jeg har alltid vært misunnelig på deg.
Meg?
Jeg ble slept rundt i verden som en annen koffert.
- Men du hadde noe jeg aldri hadde. - Hva da?
Du hadde far.
Jeg tror ikke noen av oss noensinne hadde far.
- Jeg beklager alt dette. - Ikke tenk på det.
Vi har opplevd verre ting enn dette.
Vi stanser. Nå.
- Hvordan føler du deg? - Jeg skjønner vitsen med bilbelter.
- Hva skal du gjøre med Lucy? - Jeg må varsle myndighetene.
Beklager.
Lucy!
- Lex? Har du funnet Lucy? - Nei. Vi fant bilen. Uten pengene.
- Lois er ikke stand til... - Jeg skal ikke kreve penger.
Becker i fengsel er verdt mer enn 50 000.
Hotellet i Zürich. Bra at noen vant på dette.
- Hvordan går det med Lois? - Jeg vet ikke.
Hun har ikke sagt noe i hele dag.
Jeg skjønner ikke at Lucy stakk av. Lois er hennes familie.
Å ha samme blod i årene, gjør ikke folk til en familie.
Se på oss, Clark.
Jeg er min fars avkom. Han trengte en arving.
Men dine foreldre valgte deg av kjærlighet.
Jeg foretrekker din familie.
- Lois og Lucy bør ha et nært forhold. - Kanskje får de det.
Men det er deres valg. Ikke ta skylden for det som skjedde.
Lex...
- Savner du søsken? - Jeg pleide å gjøre det.
Helt til jeg traff deg.
Jeg setter deg høyere enn en kjødelig bror.
Hei. Har du kommet deg etter orkanen Lucy?
- Jeg håper bare hun tar til vettet. - Det slår aldri feil.
Hemmeligheter fører til problemer. Hva er verst: Å ha en hemmelighet...
- ...eller å bli lurt? - Har du snakket med Lois?
Hun har stengt seg inne. Hun tok det svært hardt.
Hun har alltid ønsket å beskytte lillesøsteren sin.
Selv om man vil, kan man ikke redde alle.
Men det hindrer vel ikke at man forsøker?
Far, har du hørt om privatliv?
En av dine ansatte besøkte meg. Var det du som sendte ham?
- Vi to har ikke noe uoppgjort. - Det var Jason Teague.
Han beskyldte meg for å ha tatt noe. Tyveri.
- Det ville ikke ha vært første gang. - Uansett, beskyldningene var falske.
Med tanke på hva som var borte, skulle jeg gjerne ha gjort det.
- Hva var det? - Det vet du. Du tok det jo fra ham.
- Vil du spille spill, så spill kort. - La oss snakke om spill.
Du hyrte noen til å finne en artefakt i Kina.
Han finner den, men beholder den. Så du må stjele den fra ham.
Det er som et ballspill, sønn.
Jason Teague fant steinen?
Enten er du verdens største lurendreier, eller så er du naiv.
God ettermiddag, Lex.
Sa du ikke at teleskop var for duster?
Jo, men det hender at jeg feilbedømmer folk.
Hvis du skal kaste meg ut fra gården, så forstår jeg det.
Ja... Jeg skulle si at det er mat i stekeovnen om du er sulten.
Takk.
- Hvordan går det? - Jeg har snakket med far.
- Det var den ropingen jeg hørte. - Han er veldig skuffet over meg...
...for at jeg lot dette skje. Og jeg er visst det svakeste leddet.
- Jeg er lei for det. - Ikke vær det.
Det er rensende å be en trestjerners general ryke og reise.
I alle år har jeg trodd at jeg kjente søsteren min.
Men hun er en fremmed for meg.
Men hadde hun ringt deg i morgen, så hadde du hjulpet henne.
Ja, det ville jeg. Hun er jo søsteren min.
- Jeg tror ikke Lucy er så ille. - Du er utrolig, Smallville.
Du ser det beste i folk. Selv når de utnytter deg.
- Det forklarer vårt vennskap. - Er vi venner nå?
Jeg skal ikke fortelle det til noen dersom du ikke gjør det.