Jeg trenger hjelp nå!
Vær så snill, hjelp oss! Nei, det er ikke tid til det!
- Dette er et nødstilfelle! - Det er for sent!
Det kommer!
Å Gud! Hva er det som skjer med meg?
- Jeg beklager! - Nei! Ikke gå fra meg!
- Er alt i orden? - Ja. Hva var det?
Det kom fra Evan's Field.
Herregud!
Lana, vent!
- Babyer faller ikke ned fra himmelen. - Det var et 9 meter stort krater.
- Derfor etterforsker vi saken. - Hva skjer med babyen?
Barnevernet tar hånd om ham til de finner et hjem til ham.
Bra gjort, mr Kent. Smårollingen lever takket være deg.
Far, jeg tror ikke babyens foreldre kommer herfra.
Tror du at babyen ikke er fra Jorden?
Vi fant ham i et krater. Akkurat som meg.
Men vi fant deg i et romskip. Vi vet ikke hva som hendte på det jordet.
- Hei. - Hei.
- Han vil ikke slutte å gråte. - Er han ok?
Legen sa at han var helt frisk.
Jeg skal gå og snakke med sykepleierne. Ta ham, Clark.
Jeg? Vel, jeg... Lana, jeg kan ikke...
Jøss! Det ser ut som du har teken på dette.
Jeg er straks tilbake.
- Når kommer barnevernet? - De har ikke plass til ham, -
- så han blir her inntil videre. - Han kan ikke være på sykehuset.
Kanskje han kan bo hos oss.
Til de finner et hjem til ham.
Å finne en baby på Evan's Field er noe uvanlig.
Det er så rart. Men ikke så rart som å se Clark med ham.
- Er han baby-fobisk? - Tvert imot.
Han er helt avslappet når han holder babyen.
Og han får den til å rape, så lett som bare det.
Gulpeflekkene beviser det. Jeg var oppe i hele natt pga. babyen.
- Jeg kan hjelpe deg i kveld. - Flott! Ta med morsmelkerstatning.
- Greit. Hva med bleier? - Vi har nok.
Ok. Før dere velger ut skole for rabagasten, så hør på dette.
Jeg har gått igjennom samtalene til nødtelefonen den kvelden.
Denne skiller seg ut.
- Dette er et nødstilfelle! - Det er for sent! Den kommer!
- Hun høres vettskremt ut. - Nei! Ikke gå fra meg!
- Gikk han bare fra henne? - Kanskje han lever fortsatt.
Det høres ikke ut som om moren var like heldig.
- Hun fikk ikke sett sitt eget barn. - Hvordan kan babyen ha overlevd?
- Kan du spore samtalen? - Jeg kan prøve.
Om det er faren, kan han kanskje gi oss noen svar.
Genevieve. Jeg er ikke vant til å komme logrende som en kosehund.
Ikke vær dum, Lionel. Jeg ville aldri ha kost med deg.
Så hvorfor er jeg her? Om ikke for å nyte ditt selskap.
Det er på tide å betale gjelden. Å få deg ut fra fengselet-
- var ingen enkel oppgave. Men du har ikke vist et snev av takknemlighet.
Jeg tenkte å skrive et takkebrev, men ordene strakk ikke til.
Sønnen din hentet et element i Kina. Du skal bringe det til meg.
Nei. Feil sønn. Det var Jason som hentet steinen.
Jason er ikke så slu.
Han arvet dessverre sitt intellekt fra farssiden.
Ja, du ble ikke godt gift.
Lex fikk derimot sine gener fra en listigere kilde.
Det var andre skattejegere i Kina, Genevieve.
En bondegutt, en tidligere duskedame og Lex Luthor.
Hvem tror du stakk av med premien?
Sønnen min har ignorert meg i årevis. Vil du at jeg skal rise ham?
Jeg tror ingen av oss vil at jeg skal ta meg av Lex selv.
Vær forsiktig nå. Å true sønnen min er det samme som å true meg.
Tolk det som du vil.
Jeg vil ha den steinen, Lionel.
Hva er i veien, småen? Er melken for kald?
Smak på den nå. Smak nå.
Ja? Slik, ja.
- Jeg kan få noen til å ta vakten min. - Det er greit. Jeg vil være hos ham.
Ting forandrer seg når man har en baby som trenger en. Til alt.
Kan du gi meg en bleie?
Du har nummeret til Talon, og faren din er i fjøset. Ha det gøy!
Greit.
Clark Kent, bleieskiftarbeider.
Disse babygreiene er ganske lett. Jeg har det under kontroll.
- Bra treffsikkerhet, småen. - Vi kan ikke kalle ham "småen".
Vi fant jo ham på Evan's Field. Hva med å kalle ham Evan?
Jeg tror han liker det.
Hallo, Evan. Han er Clark, og jeg er Lana.
Og vi synes at du er verdens vakreste baby.
- Kanskje vi bør ta det med ro. - Hva mener du?
Vi bør kanskje ikke bli for knyttet til ham.
- Om faren lever... - Skulle han ikke ha forlatt ham.
Kanskje han hentet hjelp. Kanskje han ser etter Evan nå.
Eller kanskje ikke. Evan er kanskje foreldreløs, som vi var.
Slike ting skjer ikke uten grunn. Det at han overlevde, -
- og at du fant ham. - Vi fant ham.
Evan.
Clark, hva er det som skjer?
Clark, hva...
Du store skaper.
Hva driver du med, sønn? En ny og spennende forretningsidé?
Jeg bare fortsetter der du slapp. Jeg har ikke tid til deg nå.
Ta deg tid.
Genevieve Teague tror du har det manglende elementet.
Det fra Kina.
Kom igjen, far. Du vet jeg er smartere enn som så.
Hvorfor skjuler du deg bak Genevieve? Spør på egne vegne.
Jeg er her som en far som er bekymret for sin sønns sikkerhet.
Hun fikk Bridgette Crosby drept, og hun kan gjøre det samme med deg.
Jeg har det ikke.
Og om jeg hadde hatt det, ville jeg ikke ha sagt det til deg.
Lex. Vår tid sammen er begrenset.
Du kan fortsette å være mistenksom mot meg, -
- eller du kan erkjenne at jeg er glad i deg.
Hun er farlig, Lex. Hun...
- Vær på vakt, sønn. - Det er jeg alltid.
- Hvor er Evan nå? - På loftet, med Lana.
- Jeg har aldri sett noe lignende. - Han vokser fantastisk fort.
Skremmende. Han må undersøkes. Vi må ta ham med til sykehuset.
Skal vi si til legene at han er en meteorfrik? Han vil bli sperret inne.
Vi må gjøre et eller annet.
Vi kan ta ham med til en som har erfaring med meteorer.
Lex har hjulpet oss før, men jeg vil ikke legge ungens liv i hans hender.
Hvis Lex var den eneste som kunne hjelpe meg, hva ville dere ha gjort?
"Dere må være snill mot ham og lære ham alt om Kaninland."
"For han skal bo hos oss, for evig og alltid."
- Kan du lese? - Jeg har lest alle bøkene til Clark.
Denne er min favoritt. Og så liker jeg leksikonet.
- Leksikonet? Det er en tykk bok. - Jeg stoppet på V. Vindmøller.
Visste du at de ble oppfunnet i Persia?
Hvorfor ser du sånn på meg?
Du er en veldig spesiell gutt. Den mest spesielle gutten jeg har møtt.
- Er det sant? - Ja. Og du er heldig.
Det finnes så mange bøker å lese og så mange steder å besøke.
- Som hva da? - En ordentlig vindmølle.
Og fra toppen av den kan man se utover hele verden.
- Kan vi dra dit nå? - Hvor skal dere?
Pappa! Mamma skal ta meg med til en vindmølle. Vil du bli med?
Evan, hør her...
- Vi er ikke dine virkelige foreldre. - Alle har en mor og far.
De skal elske hverandre høyt. Som du og Lana.
Det som betyr noe, er at vi er glade i deg.
Hvis dere ikke er foreldrene mine, hvor er de hen da?
Det vet vi ikke. Men uansett så er de sikkert veldig glad i deg.
- Skal vi kjøre oss en tur? - Til vindmølla?
Det skal vi. Men først skal vi besøke en venn av meg.
Jeg håper vi har gjort det rette.
- Han ser så redd ut. - Jeg håper det snart er over.
Lex' forskere undersøker hva det er med ham.
- Og de har gjort forbløffende funn. - Lex, vil han bli ok?
- Fortell oss hva som forgår. - De foreløpige resultatene viser-
- at Evans kropp lagrer energi, som et batteri som lades.
Vi tror at når kroppen har lagret nok energi, -
skjer det en hurtig celledeling.
Derfor gikk han fra å være en baby til å bli en sjuåring.
En benmargstransplantasjon kan bremse aldringen.
Kan min benmarg brukes? Vi er villige til å gjøre hva som helst.
Det er ikke så enkelt. Genstrukturen hans er høyst uvanlig.
For at dette skal funke, må donoren være en av de biologiske foreldrene.
Vi tror moren døde under fødselen. Vi leter fortsatt etter faren.
Hva vil skje med Evan om vi ikke finner ham?
Evan!
Evan...
Utrolig!
Hva er galt med meg?
- Flytt ham til nivå 3 umiddelbart. - Nei, han skal ingen steder.
- Vi må ta flere prøver. - Jeg vil hjem!
- Han er bare en guttunge. - Vi setter pris på det du har gjort.
Det holder nå. Vi tar ham med hjem.
- Jeg holder på å dø, ikke sant? - Ikke si sånt.
Jeg har lest at menn lever i gjennomsnitt 74 år.
Jeg har gått fra å være nyfødt til å bli tenåring på 48 timer.
- Dere kan jo regne det ut selv. - Vi gir ikke opp.
- Lex prøver å finne et botemiddel. - Det vil ta for lang tid.
Det er som om livet mitt bare er en narrestrek.
Alt det jeg leste om og trodde jeg skulle få se.
Men det får jeg ikke. Gjør jeg vel?
Ikke si sånt. Vi må prøve alt vi kan.
Det er ikke rettferdig.
Alt dette er bare ikke rettferdig!
Clark, vi må gjøre noe. Vi kan ikke la dette skje med ham.
Kan du gå og se om han har det bra? Jeg må finne faren hans.
Jeg har sporet samtalen. Moren hans var Karen Gallagher.
- Hun var avgangselev her. - Jeg har hørt om henne.
Jeg hørte at skjermene kortsluttet når hun kom inn i pc-salen, -
- men superraskt svangerskap var noe nytt.
- Hvor lenge var hun gravid? - Christina hadde fest sist helg, -
- og Karen hadde ligget med en fyr, som Christina ikke visste hvem var.
Hun ble gravid og fikk ungen en uke senere?
Vi må finne Evans far.
Greit.
Christina sendte ut invitasjonene via Evite. Våre forsvant nok underveis.
Vi kan gå igjennom invitasjonene og se om vi finner ham.
- Er Tanner Sutherland her? - Ja, han er der borte.
Takk.
- Tanner? - Bare sett bilen på baksiden.
Var du på Christina Veranos fest i forrige uke?
Husker ikke.
- Jeg tror jeg var på jobb. - Så du traff ikke Karen Gallagher?
Hva vil du? Hvem er du?
Jeg er han som fant sønnen din. Liggende på et jorde.
Jeg har ingen sønn. Jeg aner ikke hva du prater om. Jeg må jobbe.
- Du får ikke løpe fra ansvaret. - Slipp! Hva er problemet?
Sønnen din trenger din hjelp.
Fortell meg hvordan han havnet på det jordet.
Jeg rota med denne jenta på festen.
Dagen etter ringte hun og sa at hun var gravid.
Jeg dro hjem til henne, og magen hennes var allerede...
En uke senere var vi på vei til sykehuset. Hun skrek: "Den kommer!"
Så begynte hun å gløde. Og bilen eksploderte som en atombombe.
Det var ikke en baby. Det var et slags monster.
Han er menneske, Tanner. Og han er sønnen din.
Han eldes raskt. Han trenger din hjelp.
Han trenger en benmargs- transplantasjon. Fra deg.
Nei!
Jeg takler ikke dette. Beklager.
Hvordan kan man gjøre sånt mot sønnen sin?
Det er et stort ansvar å være far. Han er for ung.
Evan kan dø om han ikke vil hjelpe ham.
Jeg vet. Vi skal finne en løsning. Men hva skal vi si til Evan?
Jeg bør ikke fortelle om faren hans. Han vil ta det hardt.
Et hittebarn har rett til å få vite om sitt opphav. Det bør jo du vite.
Jeg kan snakke med ham. Jeg har jo erfaring på det feltet.
- Takk, men jeg bør si det til ham. - Si hva da?
Fant du faren min?
Hvor er han?
Han jobber på Massie's bilverksted. Han heter Tanner Sutherland.
Når kan jeg treffe ham?
Noen ganger kan det være tøft å møte sin biologiske far.
Hvorfor det?
Jeg forstår ikke hva du mener.
De lever ikke alltid opp til ens forventninger.
- Men jeg vil treffe ham. - Vi vil beskytte deg.
Dere kan ikke beskytte meg.
- Ta det rolig. - Ikke fortell meg hva jeg skal gjøre.
Du er ikke faren min.
- Evan! - Clark.
- Stemmer dette? - Vi har gjennomgått det tre ganger.
Lex. Jeg har funnet Evans far.
- Hvor er han? - I byen. Han vil ikke hjelpe.
Evans celledeling og energinivå øker eksponentielt.
Vi har bare noen timer på oss.
Han går imot et alvorlig alderssprang.
- Kommer han til å dø? - Det er verre enn som så.
Når han eldes, vil energiutladningen drepe både ham og alle i nærheten.
God natt.
Vi har stengt. Kom tilbake i morgen.
Er du døv? Hva glor du på?
- Faren min. - Jeg er ikke faren din.
Jo, det er du. Hvorfor kan du ikke innrømme det?
- Kom deg vekk fra meg. - Hjelp meg, far. Jeg er sønnen din.
Nei! Du er en vanskapning!
Far?
Herregud! Hva har jeg gjort?
Ok, far, ring meg om du finner ham.
Evan er borte. Mor og far leter etter ham. Lana er på gården.
La oss gjøre alt klart til han kommer tilbake.
Han er død.
- Evan. - Vi måtte ha en levende donor.
Det må være noe annet vi kan gjøre for å hjelpe ham.
Det er det.
Vi må finne ham og plassere ham i et isolasjonskammer i LuthorCorp.
Det er den eneste måten vi kan begrense eksplosjonen på.
- Jeg vil ikke bare la ham dø. - Ingenting kan hindre at det skjer.
Hvis vi ikke isolerer Evan, vil uskyldige liv gå tapt.
Han har ikke kommet tilbake, mr Kent. Si ifra om du finner ham.
Evan, jeg har vært så urolig for deg. Vi har lett etter deg i hele kveld.
- Er du ok? - Jeg vet ikke.
- Jeg har gjort noe fælt. - Si hva som har skjedd.
Det var en ulykke.
Et feilgrep.
Vi gjør alle feil. Det er menneskelig å feile.
Hva skjedde?
Går det bra med deg?
Det holder på å skje igjen. Jeg kan føle det.
Jeg skal ringe Clark, og vi skal skaffe hjelp til deg.
Det kommer. Jeg kan føle det!
Det må være noe vi kan gjøre.
Det er det.
Vindmøllen. Den du fortalte om. Den man kunne se hele verden fra.
Jeg vil gjerne se den. Bare én gang.
Vær så snill, Lana. Det haster.
- Chloe. Har Evan vært her? - Nei.
- Og jeg hadde nok ikke gjenkjent ham. - Jeg får ikke tak i Lana.
Kanskje han skaper et energifelt. Det kan forklare strømutladningene.
De har dukket opp over hele byen i den siste timen.
- Hva er det? - Lysnettet. Her er utladningene.
Hvor skjedde den siste utladningen?
16 km vestover. I utkanten av byen. Hva gjør de der?
- Vindmølla. - Den ved Chandler Field?
Finn dem, kjappfot.
Du hadde rett. Hele verden ligger der ute.
- Det er vakkert. - Jeg er glad du fikk sett det.
- Lana, du må bort herfra. - Vi må hjelpe ham.
- Det er for sent. Du må gå nå. - Clark...
Gå!
- Det går bra. - Unnskyld for det jeg sa.
Jeg er glad for at det var du og Lana som fant meg.
- Jeg tror det var du som fant oss. - Nå skjer det! Du bør gå.
Nei, jeg går ikke fra deg.
Jeg skulle ønske at du hadde vært faren min, Clark.
Evan!
Clark!
- Clark, er du ok? - Jeg kom meg unna like før.
Hvor er Evan?
Han er borte.
- Jeg kan ikke tro at han er borte. - Ikke jeg heller.
I hele år har jeg følt meg så utenfor.
Men da Evan kom inn i livet mitt, -
- var det som om jeg fant min plass. Livet mitt hadde en mening.
Han levde ikke så lenge.
Men Evan påvirket oss som om vi hadde kjent ham hele livet.
Vi tror vi har all verdens tid. At vi skal leve evig.
Men det stemmer ikke.
Vi får gjøre det beste ut av den tiden vi har.
Før det er for sent.
Dette var hans favorittbok.
- Er det sant? - Ja.
Den var min favorittbok da jeg var liten.
Jeg brukte å late som om jeg var kaninen.
Jeg var som ham, og mine foreldres kjærlighet hadde gitt meg liv.
Jeg håper at Evan følte det på samme måte med oss.
1961 Bordeaux. Hvilken ære.
Jeg antok at ditt besøk betyr at jeg bør feire.
Er ikke alle mine besøk verdt en feiring?
Noen mer enn andre.
- Har du med noe til meg? - Det kan jeg love deg.
Skål for løsningen på problemet vårt.
Det å være foreldre er et interessant fenomen, ikke sant?
Hvor langt man er villig til å gå for å beskytte barna sine.
Det finnes ingen grenser.
Hva har du gjort mot meg?
Vinen du drakk, vil drepe deg på få minutter.
Smerten er visst uutholdelig.
Hva med en byttehandel? Du gir meg steinen du tok fra Bridgette Crosby.
Og jeg gir deg... motgiften.
Én ting til...
Det du gjør mot sønnen min, vil bli gjort mot deg.
Er det forstått?
Elementet, Genevieve. Hvor er det?
Du gjorde alt du kunne, Clark.
Jeg er sikker på at Evan var klar over det.
Alle de gangene jeg har forsvunnet eller nesten dødd.
Hvordan har dere taklet det?
Det er ikke lett. Men det er sånn det er.
Alle foreldre frykter at man en dag mister barnet sitt for godt.
- Å oppdra et barn er vanskelig. - Men også veldig givende.
Ingenting kan måle seg med-
- å se sønnen sin vokse opp til å bli en ung mann man er stolt av.
Bare synd at jeg ikke får oppleve det.
- Hvorfor ikke? - Jeg er fra en annen planet.
Jeg er ikke menneske. Kanskje jeg ikke kan få barn.
Faren din og jeg kunne ikke få barn. Likevel fikk vi en sønn.
Man vet aldri hva framtiden vil bringe.
- Clark. - Du har ordnet opp med barnevernet.
- Jeg setter pris på det. - Du ble nært knyttet til ham.
- Evan levde ikke forgjeves. - Hva mener du?
Forskning på hans unike cellestruktur kan føre til framskritt-
- innen forskningen på kreft og aldersrelaterte sykdommer.
Funnene våre skal frigis til alle forskningsinstitutt.
Evans liv kan bety håp for kommende generasjoner.
Han var en spesiell gutt.
Jeg lurer på hva slags mann han hadde blitt.
En bra mann. Så lenge du hadde vært i livet hans.
Jeg tror du blir en god far en dag, Clark.
- Du også, Lex. - Jeg er ikke så sikker på det.
Man gjenspeiler sine foreldre. Dine ga deg oppmuntring og støtte.
Mine gikk motsatt vei. Jeg skal ikke følge deres vei.
- Jeg må jobbe videre. - Takk, Lex.
Mr Luthor, skal du virkelig frigi forskningsfunnene?
Med tid og stunder.