Jag måste få hjälp nu! Det finns inte tid...!
- Vad är det med er? Det är kris! - Det är för sent...
Den kommer!
Vad är det som händer?!
- Jag är ledsen... - Lämna mig inte!
- Hur gick det? - Vad var det?
Det kom från Evan's Field.
- Herregud...! - Vänta.
- Barn ramlar inte ner från himlen. - Det var en stor krater.
- Hur förklarar ni den? - Det är den saken vi utreder.
- Vad händer med barnet? - Socialtjänsten letar efter ett hem.
Bra gjort, för en gångs skull. Han hade inte överlevt utan er.
Pappa... Jag tror inte att barnets föräldrar kommer härifrån.
- Är inte barnet från Jorden? - Ni hittade ju mig i en krater.
Vi hittade ett rymdskepp också.
Vi vet inte vad som hände där ute på fältet.
- Han vill inte sluta gråta. - Enligt doktorn är han helt frisk.
Jag ska hämta lite mer välling.
- Håll honom. - Jag...?
Jag tror inte...
Du har det rätta handlaget tydligen...
Strax tillbaka.
- När kommer socialtjänsten? - De har inte plats för honom.
- Så han får stanna här på sjukhuset. - Här kan han väl inte stanna?
Han kan väl bo hos oss?
Tills de hittar nåt åt honom?
Jag har hittat en pilspets där, men aldrig ett barn i en krater.
Visst är det konstigt, men Clark är ännu konstigare.
- Är han skräckslagen? - Tvärtom, faktiskt.
Du ska se hans blick, han är så självklar med honom.
Och han får honom att rapa.
Fläckarna på skjortan bevisar den saken.
Men så fort jag lägger ner honom, gråter han.
- Jag kan hjälpa till i kväll. - Kan du köpa välling på vägen?
- Blöjor också? - Tja...
Innan ni börjar snacka skolor, vill jag att ni hör det här.
Jag har kollat upp alla samtal till larmtjänsten innan ni ringde.
Det här stack ut...
- Vad är det med er?! Det är kris! - Den kommer!
- Hon är livrädd. - Lämna mig inte!
- Lämnade han henne där? - I så fall kanske han lever.
Men det gör nog inte mamman...
- Hon fick aldrig se sitt barn. - Hur kan barnet ha överlevt?
- Kan du spåra mobilen? - Jag kan försöka.
Pappan kanske kan ge oss en del svar...
Genevieve... Jag är ingen knähund man bara kör med.
Var inte fånig. Jag vill inte ha dig i mitt knä.
Vad gör jag här, förutom njuter av ditt trevliga sällskap?
Du har en skuld att betala.
Att hjälpa dig fly från fängelset var ingen lätt uppgift.
Jag har inte sett minsta tecken på tacksamhet.
Jag skulle gärna vilja tacka dig, men ord räcker inte långt.
Din son kom nyss hem från Kina med den försvunna stenen.
- Jag vill att du ger mig den. - Du tänker på fel son.
- Det var Jason som tog hem stenen. - Han skulle aldrig klara av nåt sånt.
Han har tyvärr ärvt sin intelligens av min mans släkt.
Ja, det var inget bra parti.
Lex gener, däremot, kommer från en betydligt slugare källa.
Det var faktiskt fler skattsökare i Kina.
En bondgrabb, en f.d. cheerleader och Lex Luthor...
Vem kan ha kammat hem segern?
Min son har inte lyssnat på mig på åratal.
Vill du att jag ska ge honom smisk?
Varken du eller jag vill att det blir jag som får ta itu med Lex.
Passa dig - alla hot mot en Luthor är ett hot mot mig.
Tolka det som du vill.
Jag vill ha stenen, Lionel.
Vad är det med dig? Är vällingen för kall?
Smaka nu, då.
Chelsea kan vicka åt mig, du behöver inte stanna hemma.
Jag är gärna hemma med honom.
Man får tänka om när man har nån som är så beroende av en.
I alla avseenden... Ge mig en blöja, är du snäll.
Du har mitt nummer. Pappa är i ladugården om det är nåt.
Du är ju proffs på att byta blöja.
Sånt här är lättare än man tror. Allt är under kontroll.
- Du siktar bra, lillen... - Vi kan inte kalla honom "lillen".
Tja... Vi hittade honom på Evan's Field.
- Vad sägs om Evan? - Han verkar gilla det.
Hejsan, Evan. Det där är Clark och jag heter Lana.
Du är världens finaste lilla bebis!
- Ta det lite lugnt nu... - Vad då?
Vi får inte fastna för honom.
- Om hans far lever... - ...borde han inte ha stuckit.
Vi vet inte vad som hände. Han kanske letar efter honom.
Han kanske är föräldralös, precis som vi var.
Sånt här händer bara inte - det var meningen att du skulle hitta honom.
Vi hittade honom.
Evan...?
Vad är det som händer?!
Clark...?!
Gode Gud...!
Vad gör du? Nån ny spännande affärsidé?
Jag tar vid där du slutade. Jag har inte tid att prata nu.
Ta dig tid. Genevieve Teague tror att du har stenen som saknas.
Den från Kina.
Kom igen nu... Du har lärt mig att vara smartare än så.
Varför hota med Genevieve? Fråga själv.
Jag frågar för att jag är orolig för min son.
Hon mördade Bridgette Crosby och skulle inte tveka att mörda igen.
Men jag har den inte.
Och även om jag hade den, skulle jag aldrig lita på dig.
Lex... Vi har inte mycket tid tillsammans kvar.
Du kan fortsätta att misstro mig-
- eller så kan du acceptera mig som en far som älskar dig.
Hon är farlig, hon...
- Var försiktig. - Det är jag alltid.
- Var är Evan nu? - Där uppe med Lana.
I går kväll var han ett spädbarn.
- Han växte otroligt snabbt. - En läkare måste undersöka honom.
- Vi måste åka till sjukhuset. - Och säga att han är ett meteorbarn?
- Då får han växa upp i ett labb. - Vi måste göra nånting.
Vi kan ta honom till nån som kan det här med meteorer.
Lex har hjälpt oss tidigare, men jag vägrar lämna barnet till honom.
Om jag var sjuk och bara Lex kunde hjälpa mig - vad skulle du göra då?
..."du måste vara snäll och lära honom allt om Kaninlandet"-
- "för han ska bo här i alla sina dagar."
- Kan du läsa? - Jag har läst alla Clarks böcker.
- Men jag gillar uppslagsboken också. - Det är ju rätt mycket läsning...
Ja, jag slutade vid "väderkvarn". Visste du att de uppfanns i Persien?
Varför tittar du på mig så där?
Du är en väldigt speciell liten kille.
Jag har nog aldrig träffat nån sån som du.
Och du kan vara glad, för det finns så många fler böcker att läsa-
- och så mycket att se. En väderkvarn, till exempel.
När du står längst upp, kan du se ut över hela världen.
- Kan vi åka nu? - Vart då?
Pappa! Mamma ska visa mig en väderkvarn. Följer du med?
Evan...
- Vi är inte dina riktiga föräldrar. - Alla har en mamma och pappa.
Som älskar varann. Precis som du och Lana.
Clark och jag är väldigt fästa vid dig - det är det viktiga.
Men var är då min mamma och pappa?
Vi vet inte det... Men de älskar dig säkert väldigt mycket.
- Ska vi ta en sväng med bilen? - Till en väderkvarn?
Först vill jag att vi åker till en kompis...
Aj...!
Hoppas att vi gjort rätt nu.
- Han ser livrädd ut. - Hoppas det är över snart.
Lex har satt sina bästa forskare på det här.
De har redan gjort en del upptäckter.
- Kommer han att klara sig? - Berätta.
Resultaten är preliminära - men kroppen tycks lagra energi.
- Som ett batteri. - För vad då?
När det finns tillräckligt med energi sätter en snabb celldelning i gång.
- Från bebis till sjuåring på en dag. - Går det att stoppa?
En benmärgstransplantation kan normalisera ämnesomsättningen.
Min benmärg, kanske? Vi gör vad som helst.
Så lätt är det inte. Hans DNA är mycket ovanlig.
Vi behöver en exakt matchning - d.v.s. en biologisk förälder.
Mamman är förmodligen död, men vi letar efter pappan.
Vad händer om vi inte hittar honom?
Otroligt.
Vad är det för fel på mig?
- Överför honom till Sektion 3. - Han ska ingenstans.
- Han måste isoleras. - Jag vill hem.
- Han är ju bara ett barn! - Tack, men nu ska han hem.
- Jag är döende, eller hur? - Säg inte så.
Jag har läst att medellivslängden är 74 år.
Jag har blivit tonåring på två dygn!
- Sen är det bara att räkna... - Vi ska inte ge upp.
Lex forskare jobbar på ett botemedel.
Så snabbt hittar de inget botemedel.
Det känns som om jag utsatts för ett dåligt skämt.
Allt jag läst om som jag trodde jag skulle få se...
Så blir det inte.
- Eller hur? - Säg inte så, vi måste kämpa.
Det är inte rättvist.
Det är inte rättvist!
Vi måste göra nåt, det kan inte fortsätta så här.
Kolla hur det är med honom, så ska jag leta efter hans far.
Jag lyckades spåra samtalet till larmtjänsten till en mobil.
- Hans mamma gick sista året här. - Var det nåt konstigt med henne?
Hon hade en tendens att kortsluta skärmarna på datorlabbet-
- men supersnabba graviditeter var nåt nytt.
Hur länge var hon gravid?
Christina Verano hade party förra helgen-
- och då hoppade tydligen Karen i säng med nån snubbe.
- Christina vet inte vem det var. - Och en vecka senare fick hon barn?
Vi måste hitta fadern.
Christina skickade ut inbjudningarna via Evite. Våra kom väl bort.
Vi får försöka spåra svaren.
- Arbetar Tanner Sutherland här? - Han är där borta.
- Tanner? - Ställ bilen utanför bara.
Var du på Christina Veranos fest i förra veckan?
Det minns jag inte...
Jag tror jag jobbade.
- Så du träffade inte Karen Gallagher? - Vad vill du?
- Vem är du? - Jag hittade din son.
Han låg mitt ute på ett fält.
Du, jag har ingen son. Nu måste jag jobba.
- Du måste ta ditt ansvar! - Släpp!
Din son behöver hjälp.
Berätta nu hur han hamnade ute på fältet.
Jag träffade en tjej på en fest.
Dagen efter ringer hon och gråter och säger att hon är med barn.
Magen hade redan...
Veckan efter, på väg till sjukhuset, skrek hon att den kommer.
Det började lysa om henne, och sen flög bilen i luften!
Det var inget barn - det var nåt slags monster.
Han är en människa och han är din son.
Han åldras snabbt och behöver din hjälp.
- Du måste donera benmärg. - Va...?! Aldrig!
Jag fixar inte det här! Jag är ledsen.
- Hur kan man göra så mot sitt barn? - Det är ett stort ansvar, han är ung.
- Evan kommer att dö utan hans hjälp. - Jag vet, men vi ska lösa det.
- Vad säger vi till Evan? - Att jag inte hittade honom.
Han kommer att ta det hårt.
Föräldralösa har rätt att känna till sin bakgrund - det borde du veta.
Jag kan prata med honom, jag har ju erfarenhet på den fronten.
- Tack, men jag borde berätta det. - Berätta vad då?
Har ni hittat min far?
Var är han?
Han jobbar i stan. På en bilverkstad. Han heter Tanner Sutherland.
- När får jag träffa honom? - Evan...
Det kan vara smärtsamt att möta sin biologiska far.
Varför det? Jag förstår inte.
Ibland lever de inte upp till ens förväntningar - jag vet.
Jag vill träffa honom.
- Vi vill bara beskydda dig. - Det kan ingen!
- Lugna dig nu. - Säg inte åt mig vad jag ska göra!
Du är inte min far.
- Evan! - Clark...
- Kan det vara fel? - Nej, vi har kollat tre gånger.
Jag har hittat Evans far.
- Var är han? - Han vill inte hjälpa till.
Celldelningen ökar exponentiellt tillsammans med energin.
Inom några timmar måste han stabiliseras.
Enligt beräkningarna står han inför en enorm urladdning.
- Kommer han att dö? - Det är värre än så.
Energin kommer att döda både honom och de som är i närheten.
Det är stängt, kom tillbaka i morgon.
- Är du döv? Vad stirrar du på? - Min far.
- Jag är inte din pappa. - Jo. Varför vill du inte erkänna det?
- Stick! - Du måste hjälpa mig, jag är din son!
Nej, du är ett missfoster!
Pappa?
Herregud... Vad har jag gjort?
Ring om du hittar honom.
- Vad har hänt? - Evan har försvunnit.
Mina föräldrar är ute och letar, och Lana är på gården.
Lex...
Han är död.
Vi behövde en levande donator för att förhindra åldrandet.
Det måste finnas nåt annat vi kan göra.
Det finns det...
Vi måste placera honom i ett av källarrummen på företaget.
- Nej...! - Urladdningen kommer att bli enorm.
- Jag tänker inte låta honom dö. - Det finns inget vi kan göra.
Om vi inte isolerar Evan, kommer många oskyldiga människor att dö.
Han har inte kommit tillbaka. Ring om ni hittar honom.
Jag har varit så orolig! Vi har letat efter dig hela natten.
- Hur är det? - Vet inte... Jag gjorde nåt hemskt.
Berätta vad som har hänt.
Det var en olyckshändelse... Ett misstag.
Alla gör vi misstag. Det är mänskligt.
Vad hände?
- Hur är det? - Det är dags igen... Jag känner det.
Jag ringer Clark, så ska vi hjälpa dig.
- Det är på väg, jag känner det...! - Det måste finnas nåt vi kan göra.
Det finns det också... Väderkvarnen som du berättade om.
Man kan se ut över hela världen.
Jag vill se det. En enda gång bara...
Snälla, skynda dig.
- Chloe... Har Evan varit här? - Nej.
- Jag hade nog inte känt igen honom. - Jag kan inte nå Lanas mobil.
Han kanske avger ett kraftfält som sin mamma.
Det skulle förklara elavbrotten. Det har varit störningar i en timme.
- Vad är det? - Områden med störningar.
Var inträffade det senaste?
16 km väster om stan mitt ute i ingenstans.
- Vad gör de där? - Vindkraftverket...
Snabba ryck...
Du har rätt - hela världen breder ut sig.
- Det är så vackert. - Roligt att du fick se det till slut.
Du måste härifrån.
- Nej, vi måste hjälpa honom! - Vi hinner inte.
Gå nu!
- Jag är hos dig. - Förlåt för det jag sa.
- Det gör inget. - Tur att det var ni som hittade mig.
- Det var du som hittade oss. - Nu kommer det...!
- Du måste härifrån. - Jag lämnar dig inte.
Om det ändå var du som var min far.
- Är du oskadd? - Jag hann undan precis...
Var är Evan?
Han är borta.
- Jag kan inte fatta att han är borta. - Samma här.
Jag har varit ur balans hela året.
Men när Evan dök upp, kände jag var jag hörde hemma.
- Livet fick en mening. - Han levde bara en kort tid.
Men det känns som om vi har känt honom hela livet.
Man tror att man ska leva i evighet, men så är det inte.
Vi får försöka ta vara på den tid vi har... Innan det är för sent.
Det här var hans älsklingsbok.
Jaså?
Det var min älsklingsbok när jag var liten.
Jag låtsades att jag var kaninen-
- och att jag var ett resultat av mina föräldrars kärlek.
Hoppas att Evan kände så för oss.
En Bordeaux från 1961... Inte illa.
Jag antar att jag har anledning att fira.
Förtjänar inte alla mina besök att firas?
Vissa mer än andra.
- Har du nåt åt mig? - Absolut.
Skål för lösningen på våra problem.
Föräldraskap är ett intressant fenomen, inte sant?
Vad gör man inte för att beskydda sina barn?
- Det finns inga gränser. - Vad har du gjort?!
Vinet tar snart död på dig. Smärtan blir fruktansvärd.
Jag har ett förslag.
Du ger mig stenen du stal från Bridgette Crosby-
så ger jag dig motgiftet.
En sak till...
Skulle det hända min son någonting, så går du samma öde till mötes.
Uppfattat?
Stenen... Var finns den?
Du gjorde vad du kunde.
Evan förstod det.
Alla gånger som jag försvunnit eller varit nära att dö...
Hur har ni klarat det?
Det är inte lätt, men det ingår liksom i bilden.
Det är varje förälders största fasa att de ska förlora sitt barn.
- Att ha barn måste vara hemskt tufft. - Och hemskt givande.
Inget går upp emot att se sin son-
- växa upp till en man som man är stolt över.
- Det får jag aldrig uppleva. - Varför inte det?
Jag kommer från en annan planet.
- Vem vet om jag kan få barn? - Clark...
Vi kunde inte få barn. Ändå fick vi en son.
Man vet aldrig vad framtiden bär med sig.
Lana sa att du rett ut allt med socialtjänsten. Tack.
Ni fick bra kontakt med varann.
- Men Evan levde inte förgäves. - Vad menar du?
Mina forskare tror att hans unika cellstruktur-
- kan betyda oerhört mycket för cancer- och åldrandeforskningen.
Jag ska publicera våra resultat över hela världen.
Evan kan skänka hopp för kommande generationer.
Han var en speciell grabb.
- Undrar hur det hade gått för honom. - Han hade blivit en bra människa.
I alla fall om han haft dig. Du kommer att bli en bra pappa.
- Du också, Lex. - Det är inte så säkert...
Vi är ett resultat av vår uppväxt.
Dina föräldrar har uppmuntrat och stöttat dig - mina har gjort tvärtom.
Men jag ska försöka ändra på det.
- Nu måste jag jobba. - Tack, Lex.
Tänker ni verkligen publicera resultaten?
Så småningom.
Översättning: Magnus Pilback www.sdimedia.com