Jeg beundrer deg, Lana.
Jeg oppdro sønnen min til å få en ukuelig viljestyrke.
Men hans kjærlighet til deg knekket den.
- Hva vil du? - Jeg vil ha steinen.
- Den du fikk av Lionel. - Han har ikke gitt meg...
Jeg kommer til å finne den, uansett om du hjelper meg eller ikke.
- Clark! Det var bare en vond drøm. - Skrikene dine skremte oss.
Du skrek: "Den kommer!". Om og om igjen.
Hun kom mot meg. Jeg husker ikke at jeg stakk henne.
Lana, pust dypt. Prøv å slappe av.
Lex, jeg drepte henne.
Nei, du hadde ikke noe valg.
Livet ditt var i fare.
Jeg må si det til Jason. Hun var moren hans.
- Jeg tar meg av Jason. - Jeg må fortelle dette til politiet.
Lana, det er ikke så lurt.
Genevieve Teagues mann er en innflytelsesrik advokat.
Selv om det var selvforsvar, vil han overbevise juryen om det motsatte.
Hva vil skje med meg? Jeg vil havne i fengsel.
Nei. Jeg har engasjert en av landets beste forsvarsadvokater.
Når han kommer, går vi til myndighetene.
Ok. Takk.
Du må stole på meg.
Jeg vil at du skal bli her og ikke snakke med noen.
Veska mi. Hvor er veska mi?
Slapp av. Den er her. Jeg ville aldri ha tatt den fra deg.
Mr Luthor, vi har et problem.
Alt vil ordne seg.
- Det virket som en forvarsel. - Det var bare et mareritt.
- Du drømte ofte som barn. - Dette var annerledes.
Så virkelig. Om det var et forvarsel, må jeg gjøre noe.
Du må få deg litt søvn. Du får jo vitnemålet i morgen.
Ikke la et mareritt ødelegge skoleavslutningen.
Mareritt? Er det det dette bråket skyldes?
- Lois. - Jeg har ofte mareritt.
Jeg hadde et fælt et i forrige uke.
Om en mann med en rød kappe.
- Det høres forferdelig ut, Lois. - Ja...
Det var noe jeg ville fortelle dere. Jeg kan like godt gjøre det nå.
Hva er det?
Generalen og jeg skal finne min bedrageriske søster i Europa.
- Så vi drar til Heidelberg i morgen. - Det var triste nyheter.
Clark, jeg vet at du er knust, men prøv å holde tilbake tårene.
Jeg skal forsøke.
Takk.
Mr. og Mrs. Kent, takk for alt.
Jeg skulle ønske at dere var mine foreldre.
- Du er alltid velkommen hit. - Vel...
Vi vil savne deg, Lois.
Jeg vil savne dere også.
Men kanskje ikke ham.
Jeg ville gjøre ms Lang en tjeneste, så jeg har ryddet her.
Hun hadde virkelig rotet det til.
Hva er du ute etter? Et diplom for god rengjøring?
Til en hjerteløs kvinne å være, hadde Genevieve mye blod i seg.
Du kom vel ikke for å holde en minnetale. Hva vil du?
Jeg vil tilby deg en byttehandel.
Lana Langs frihet i bytte mot artefakten som hun har.
Far, din jakt på disse tre steinene begynner å bli fanatisk.
La meg minne deg om at det var du som plyndret ruinene i Egypt-
på jakt etter en av steinene.
Lana har ingenting med dette å gjøre.
Så galant av deg. Du er en ridder som vil beskytte en dame i nød.
Jeg advarer deg. La henne være.
Du har en tendens til å la damene lede deg rett inn i dragens hule.
Ikke la dine følelser for Ms. Lane påvirke din sunne fornuft, sønn.
Jeg vil ha steinen kl. 12 i morgen.
Ellers vil liket av Genevieve, med Lanas DNA, havne hos sheriffen.
Sir, det er best at du tar en titt på rektascensjonen.
- Hvor lenge har aktiviteten pågått? - 10 sekunder. Det kom plutselig.
Herregud! Det er på vei rett mot Jorda.
Øye-hånd-koordinasjon er ikke din sterkeste side.
- La meg hjelpe deg. - Hvordan skal jeg klare meg uten deg?
Kom igjen, framtiden din er klarlagt. Du skal gå på college.
Studere jordbruk og jus. Og så skal du og Lana gifte dere.
- Hva? - Du vet at det vil slik.
Snart vil du begynne med bowling, ta over gården, -
- og så vil du og Lana få en Clark junior.
- Du hallusinerer. - Nei.
Å hallusinere er tro at du hadde blitt til noe i storbyen.
Jeg er bare realistisk.
Lois, hva er dine planer? Skal du begynne på skolen igjen?
Jeg må nok utdanne meg ved livets skole.
Ifølge en yrkestest i et blad, passet jeg som plateprater i radio.
Så mye som du skravler, vil det aldri bli stille på lufta.
- Du gjør narr nå, men vent og se. - Hva med journalistikk?
- Du skrev jo for skoleavisa. - Aldri i livet.
Jeg vil ikke jobbe i en avisredaksjon.
Jeg hadde sikkert endt opp sittende ved siden av avisas store kløne.
- Du ser kjekk ut for en gangs skyld. - Jeg tolker det som en kompliment.
Jeg vet at vi har kranglet en del.
Og jeg skal innrømme at jeg har likt å terge deg.
Jeg har blitt vant til det. Og jeg har ikke vært så vennlig selv.
Jeg vil at du skal vite at når du skal få vitnemålet ditt i dag-
- og du står foran alle de menneskene, så vil jeg ha én tanke i hodet.
- Hva da? - "Jeg håper at han ikke snubler."
Vi ses senere.
Darren Cooper.
Caroline Dreath.
Tony Davis.
Erica Feldman.
- Ser du Lana noe sted? - Nei. Jeg er bekymret.
Lana vil ikke gå glipp av skoleavslutningen.
Hun kommer nok.
Holly Harold. Tanya Hart.
Kate Horton.
Michael Hoover.
Hanna Jacobs.
- Michelle Jewel. - Der er Clark!
Clark Kent.
Heia Clark!
Lana Lang.
Ser du henne? Lana Lang.
Viktig melding. Forbli rolige.
Vi har ordre om å evakuere alle sivile fra dette området.
Om omtrent tre timer vil en meteorsverm ramme Smallville.
- Mine damer og herrer, behold roen. - Herregud! Ikke nå igjen!
Det er ingen grunn til panikk. Dra hjem og ta med kun det nødvendigste.
Hei, Clark. To ganger på 16 år?! Sprøtt!
- Smallville er universets målskive. - Snålt.
Dette kan umulig være en tilfeldighet!
- Det finnes nok en forklaring. - Noe i Smallville må forårsake det.
Lynet slår ikke ned to ganger på samme sted, ikke sant?
- Jeg lurer på hva det er. - Vi må skynde oss å finne Lana.
Du har rett. Og du kan finne henne raskt.
Hva mener du?
- Du er raskere enn normale mennesker. - Så jeg er ikke normal?
Selvsagt er du normal. La oss finne Lana.
Hun er sikkert blitt evakuert. De må ha sett henne-
- og fått henne til å forlate byen. - Det skal dere også gjøre.
Generalen har lært meg at man ikke må få panikk i en krise.
Uansett hva, så man ikke få panikk. Om man mister fatningen...
- Lois. Du har panikk. - Greit!
- Clark, hvor har du vært? - Jeg har lett etter Lana.
- Hun er sikkert blitt evakuert. - Gå opp og pakk det du trenger.
Nei, det er noe jeg må gjøre først.
- Ikke tro at dette er din feil. - Jeg kom hit i en meteorsverm.
- Det er min skyld at det skjer igjen. - Du kan ikke hindre dette.
- Det må være noe jeg kan gjøre. - Du har ikke tid.
Jeg har ikke noe valg.
Lex. Hva gjør du her?
Jeg ville tilby deg og foreldrene dine skyss med LuthorCorps fly.
Takk, men vi klarer oss.
Den første meteorsvermen ødela mye. Det vil være farlig å være her.
Takk, men vi skal prøve å ta med oss mest mulig i bilen.
Jeg forstår. Noen ting er uerstattelige.
Forskerne mine har funnet et rom inni huleveggen.
- Jaså? - Har du oppdaget noe lignende?
Nei. En meteorsverm er på vei, og du tenker på hulene?
Clark, om noe er uerstattelig, så er det de hulene.
De er flere tusen år gamle og kan ødelegges...
La oss ikke håpe det. Jeg må hjelpe foreldrene mine.
- Lykke til, Lex. - Jeg tror ikke på slikt.
Det er vår forstand og styrke som holder oss utenfor farer.
Og jeg er sikker på at du har mer enn nok av begge deler.
Hold deg trygg for fare.
Du er min far. Snakk til meg.
Fortell hva du har gjort!
Det var du som forårsaket dette, Kal-El.
- Hva har jeg gjort? - Du skulle forene de tre elementene.
Steinene? De har ikke noe med meg å gjøre.
Jo, kunnskapen om universet er ment for deg alene.
Men du fornekter din herkomst. Og det får du lide for i dag.
- Står du bak meteorsvermen? - Nei.
Menneskeblod har besudlet et element, og universets vrede er vekket.
- Hvordan kan jeg stoppe det? - Det kan du ikke.
Men meteorsvermen er bare begynnelsen.
Elementene fikk ikke falle i hender på mennesker.
De tre må bli til ett. Bare slik kan du forhindre Jordens undergang.
Jeg vet ikke hvor de er! Jeg har ikke tid til å finne dem.
Om du ikke forener dem, vil dere bli brent av en ild fra himmelen.
Selv ikke du vil overleve. Menneske- hetens skjebne hviler i dine hender.
Vær så snill og hjelp meg! Jeg klarer det ikke alene!
- Tenk at jeg holdt på å glemme dette. - Flott. Jeg er nesten ferdig.
Shelby, hopp inn.
Clark. Så bra. Kan du hjelpe meg med å sikre lasten?
- Dere må dra uten meg. - Hva?
Den forrige meteorsvermen var full av kryptonitt.
Du kan bli drept. Du må bli med.
Jeg snakket med Jor-El.
Jeg må finne de to andre steinene og forene dem med den i hulen.
Nei! Du er min sønn. Du får ikke påta deg dette selvmordsoppdraget.
- Du er sterk, men ikke uovervinnelig. - Jeg vet det.
Men jeg er den eneste som kan gjøre dette.
Greit.
Men hør på hva jeg har å si først.
Alle de årene moren din og jeg har oppfostret deg, -
- fra du var en smårolling-
- til du ble den mannen som står foran meg akkurat nå, -
har ledet fram til dette øyeblikket.
Gjør dette, sønn. Gjør oss stolte.
Meteorene kan drepe ham, Jonathan.
Jeg er klar over det, kjære.
Men om vi har tro på sønnen vår, så kan vi ikke la den svekkes nå.
Lana, jeg trodde at du hadde blitt evakuert.
- Er alt i orden? - Jeg er redd.
Jeg vet at du har dårlige minner fra forrige meteorsverm.
- Men vi vil være i sikkerhet. - Jeg er ikke så sikker på det.
Jeg vet ikke hva som vil skje med meg. Jeg vil gi deg denne.
Hvor fikk du tak i den?
I Kina.
Uansett hva den er, eller hva den betyr...
Så vet jeg at den er tiltenkt deg.
Er dette blod?
Husker du alle de gangene du ikke kunne gi meg en forklaring?
Du sa at jeg måtte stole på deg.
Denne gangen må du stole på meg.
- Mor og far skal dra nå. Bli med dem. - Jeg kan ikke.
Du må bli med.
Clark, du skal vite at uansett hva som skjer, -
så vil jeg aldri glemme deg.
Lana, du snakker som om vi aldri skal ses igjen.
Jeg elsker deg.
Jeg elsker deg også.
Farvel.
Chloe, du vil ikke høre fra meg på en stund, men jeg er ok.
Du skulle jo ikke snakke med noen. Jeg vet du vil berolige dine venner, -
- men du må stole på meg. Steinen er vel trygt forvart?
- Så trygt som overhodet mulig. - Jeg skal legge den i hvelvet mitt.
Hvorfor det?
Et helikopter vil fly deg til et hotell i Metropolis.
Du blir der til advokaten kommer. Du kan ikke ta med deg mordvåpenet.
Jeg vil ta vare på den selv.
Lana. Steinen er det aktoratet kaller et "fellende bevis".
Jeg skal beskytte deg og underbygge selvforsvarshistorien din.
Det er ikke en historie. Jeg ville aldri ha myrdet noen.
Naturligvis ikke.
Lana.
Jeg har tillit til deg. Nå må du ha tillit til meg og gi meg steinen.
Beklager, Lex, men det kan jeg ikke.
Jason?
Jason.
- Shelby, nei. - Jeg har en dårlig dag.
Ta det med ro nå.
Hvor er Clark?
Han er ikke her.
Legg vekk hagla, og så kan vi prate om det.
Si hvor han er!
- Hvorfor skulle Lana være hos Lex? - Vet ikke, men det var Lex jeg hørte.
Det virket som hun var i trøbbel. Godset ligger rundt svingen.
Du må kunne fly for å komme fram.
Hei, stopp! Snu bilen og forsvinn herfra.
Vi skal bare hente venninna vår.
Beklager, ingen får slippe forbi.
Vi er for nærme til å snu nå.
Hei, soldat!
- Kaller du dette en veisperring? - Jeg vet hvem du er. Du er...
General Lanes datter. Kanskje du vet hvem det er. Høylytt. Røyker sigar.
Hei! Barrikaden skal være i rett vinkel mot veien.
Tønnene skal stå lengre fra hver- andre, og bjelkene skal ha reflekser.
Ja, jeg forstår, men dere kan ikke få slippe forbi.
Du er en smågutt her, soldat. Hvor er din overordnede?
Hvor er overlevelsesinstinktet ditt? En meteorsverm er på vei, -
- og du drikker cocktailer. - Jeg er klar over faren, -
- men jeg drar ikke før jeg vet at du er i trygghet.
Ikke prøv deg. Du vil ikke dra uten elementet.
Beklager å måtte skuffe deg, men Lana er borte.
Hun er sikkert på vei til Costa Rica.
Hun blir lett lagt merke til og vil nok bli stoppet av en tollbetjent.
Greit.
La henne være, så skal jeg gi deg noe du behøver.
Det er ikke så mye jeg behøver.
Hva er vitsen med en nøkkel når man ikke vet hvor låsen er?
- Hvorfor sier du dette til meg? - Du har et av elementene.
Men du vet ikke hvor det hører til. Jeg kan hjelpe deg.
- Jeg kan ta deg med dit med én gang. - Dessverre så har jeg ikke steinen.
Mr Luthor! Hva har hendt?
Hent JD og bær faren min opp. Gjør som jeg sier!
Kan du høre meg, far?
Før du forlater denne verdenen så vil jeg at du skal vite-
- at du fikk den sønnen du alltid ønsket deg.
- Kom igjen, skynd deg! - Slipp Martha fri.
En mor vet om sin sønns hemmeligheter. Hvor er steinene?
Hvorfor skulle Clark vite noe om gamle steiner?
Etter at jeg traff ham i Shanghai, ville jeg finne ut mer om ham.
Og Clark Kents navn dukker visst opp overalt.
Sitt ned!
Var det en tilfeldighet at symbolene ble brent inn på jordet deres?
- Jason... - Og hva med Bridgette Crosby?
- Jeg vet ikke. - Hun hadde en av artefaktene.
Ingenting av dette spiller noen rolle nå.
Min mor trodde at Luthor-ene vil lede henne til steinene.
Men hun tok feil. Det var bondegutten.
Han som ikke har en fødselsattest. Han er innblandet i dette.
- En meteorsverm er på vei! - Du må få moren din i sikkerhet.
Tror du ikke at jeg vet det?! Jeg kan ikke finne henne.
Men når jeg finner henne, kan jeg gi henne det hun har lett etter.
Fortell meg hvor steinene er!
- Vi møtes i Metropolis. - Blir du ikke med?
Det er noe jeg må ta meg av. Lana, du må gi meg steinen.
Du er nødt til å gi slipp på den. Den er for farlig for deg.
Jeg har den ikke. Jeg snakker sant!
Jeg har den ikke. Den er trygt forvart.
Hvor er den?!
Det handlet aldri om min trygghet. Du ville bare ha steinen.
Lana, det at du er i sikkerhet, er viktigere enn alt dette.
Du aner ikke hvor mye du betyr for meg.
Vi kan ikke vente lenger, Mr. Luthor. Vi må dra nå.
Lana?
Gode Gud. Clark.
Clark?
- Lex. Jeg så etter Lana. - Hun har dratt.
- Hva har hendt? - Jeg vet ikke. Jeg kom nettopp.
Du forteller ikke hele sannheten. Hvem gjorde dette?
Jeg kom bare for å finne Lana.
Nysgjerrigheten din får deg ofte opp i prekære situasjoner.
Men denne gangen sitter du i klisteret! Hvem tok elementet?
Jeg aner ikke hva du prater om. Men vi bør komme oss vekk fra byen.
Jeg skal finne den steinen, selv om det regner meteorer.
- Og du skal bli med meg. Kom igjen. - Jeg aner ikke hva du snakker om.
Om du ikke begynner å snakke, skyter jeg hodet av henne.
Kjære, det nytter ikke. Fortell ham hvor steinene er.
- Fortell meg det jeg vil vite. - Greit.
Gå opp til Clarks rom...
Herregud...
Henry! Henry!
Henry!
- Du er ikke faren min. - Henry! Henry!
- Pappa. - Gå.
- Gå! - Tusen takk.
Vi er vel ikke i denne hulen for å søke dekning, er vi vel?
Den er episenteret. Kom igjen, Chloe!
Du kjenner til alt det uforklarlige i byen. Du vet om hulen og steinene.
- Hva er galt med deg? - Du vet hvem som brøt seg inn.
- Hvem prøver du å beskytte? - Ingen.
- Er det Clark? - Clark? Selvsagt ikke.
- Hva har Clark med dette å gjøre? - Det kan jo du fortelle meg.
- Ingen kjenner ham bedre enn du. - Det stemmer.
Og Clark Kent ville aldri ha stjålet en dum stein fra biblioteket ditt.
Hva er det?
Lex, vær forsiktig. Det kan være farlig.
Fortsettelse følger.